Справа № 366/1571/26
Провадження № 2/366/1329/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2026 селище Іванків

Суддя Іванківського районного суду Київської області Мовчан В.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні, без повідомлення сторін, цивільну справу
за позовом  ОСОБА_1  
до  ОСОБА_2 
про розірвання шлюбу

Представники учасників справи: без виклику

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі – позивач) звернулася до Іванківського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 (далі – відповідач) про розірвання шлюбу.
Позовні вимоги обґрунтовані наявністю підстав для:
-розірвання шлюбу, зареєстрованого між позивачкою та відповідачем виконавчим комітетом Димарської сільської ради Іванківського району Київської області;
-залишення позивачці шлюбного прізвища « ОСОБА_3 ».
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею визначено суддю Мовчана В.В.
Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 22.06.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Розгляд справи призначено на 08.07.2026.
Про дату, час та місце розгляду справи сторони повідомлені належним чином.
Суд, розглянувши подані матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (прізвище після державної реєстрації шлюбу – ОСОБА_3 ) 26.01.2015 виконавчим комітетом Димарської сільської ради Іванківського району Київської області було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .
Від шлюбу у подружжя народився син – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 у подружжя народилася донька – ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 .
Як вбачається з довідки старости Димарського старостинського округу №124 від 11.06.2026, ОСОБА_1 та її діти: ОСОБА_5 і ОСОБА_6 фактично проживають без реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що підставою для розірвання шлюбу є те, що сімейне життя з відповідачем не склалося, між ними втрачено взаєморозуміння, а подальше збереження шлюбу є неможливим.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність розірвання шлюбу, виходячи з такого.
Згідно з ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21 та ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі – СК України), шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Відповідно до ст. 110, 112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Добровільність шлюбу є однією з основних засад сімейного законодавства. Шлюб є сімейним союзом, який ґрунтується на взаємній згоді, повазі, любові, взаємодопомозі та підтримці між подружжям.
Розірвання шлюбу свідчить про наявність стійкого розладу подружніх відносин. При цьому право одного з подружжя на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу є безумовним та не може залежати від бажання іншого з подружжя зберігати шлюб.
Позивач скористалася своїм правом та звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу, зазначивши про неможливість подальшого спільного життя з відповідачем.
Збереження шлюбу можливе за наявності взаємних почуттів, поваги, підтримки та бажання обох сторін продовжувати сімейні відносини. Однак позивачка не має наміру зберігати шлюб з відповідачем, що підтверджується її зверненням до суду та заявленими позовними вимогами.
Суд вважає, що причини, які спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, а подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення.
Судом не встановлено обставин, які відповідно до норм чинного законодавства України унеможливлювали б розірвання шлюбу.
Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Оцінивши надані докази у їх сукупності, з`ясувавши фактичні взаємини між сторонами, дійсні причини звернення до суду із позовом про розірвання шлюбу, а також враховуючи те, що сторони не підтримують подружніх відносин, суд дійшов висновку, що шлюб між позивачкою та відповідачем підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим і суперечить інтересам позивачки.
Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Беручи до уваги заявлене позивачкою прохання, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище « ОСОБА_3 ».
Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.
Позивачкою при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 1 331,20 грн, що підтверджується відповідним платіжним документом.
Враховуючи те, що позовні вимоги позивачки задоволено повністю, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки понесених нею витрат зі сплати судового збору в розмірі 1 331,20 грн.
Щодо вимог про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000, 00 грн, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
-розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості;
-розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення таких витрат.
Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
-складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
-часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт;
-обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
-ціною позову та значенням справи для сторони.
При вирішенні питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд має враховувати критерії реальності таких витрат, їх необхідності та розумності розміру.
Європейський суд з прав людини у своїй практиці також виходить із того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише у разі доведення їх фактичності, неминучості та обґрунтованості їх розміру.
Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що компенсації підлягають лише витрати, які були фактичними, необхідними та мали обґрунтований розмір.
Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року вказано, що відшкодуванню підлягають лише витрати, які мають розумний розмір.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх розміру представником позивачки до суду надано:
-договір про надання правової допомоги № 12-06-2026 від 12.06.2026;
-додаток до договору про надання правової допомоги від 12.06.2026;
-детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом;
-акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) за договором про надання адвокатських послуг № 12/06-2026 від 12.06.2026;
-квитанцію до прибуткового касового ордера № 12/06-2026 від 12.06.2026;
-ордер на надання правничої допомоги № 1086697;
-свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії СМ № 000804.
Дослідивши надані докази, суд встановив, що витрати на професійну правничу допомогу підтверджені належними та допустимими доказами.
Враховуючи характер спору, складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг, час, необхідний для їх виконання, а також критерії реальності та розумності витрат, суд дійшов висновку, що заявлені витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки у повному обсязі.
Керуючись ст. 110, 112, 114 Сімейного кодексу України, ст. 258, 263-268, 273 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
1.Позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
2.Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 26.01.2015 Виконавчим комітетом Димарської сільської ради Іванківського району Київської області, актовий запис № 1 – розірвати.
3.Після розірвання шлюбу залишити позивачці шлюбне прізвище « ОСОБА_3 ».
4.Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1  судовий збір у розмірі 1 331,20 грн. (одна тисяча триста тридцять одна гривня двадцять копійок) та витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 3 000,00 грн. (три тисячі гривень нуль копійок).

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , виданий Баранівським РС УДМС України в Житомирській області, реєстраційний номер облікової карки платника податків НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 ).
Відповідач:  ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової карки платника податків НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Повний текст рішення складено 08.07.2026.

Суддя Віталій МОВЧАН