ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2026 року | Луцьк | Справа № 140/6154/26

Волинський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого-судді Сороки Ю.Ю.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Волинській області до Товариства з обмеженою відповідальністю “Енерготрейдер” про накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Волинській області звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Енерготрейдер” про накладення арешту на кошти та інші цінності Товариства з обмеженою відповідальністю “Енерготрейдер”, що знаходяться в банку, іншій фінансовій установі, небанківському надавачу платіжних послуг, емітенті електронних грошей в межах суми податкового боргу в розмірі 11 559,01 грн. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач зареєстрований суб`єктом господарювання, взятий на податковий облік, зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених Податковим кодексом України (далі – ПК України). Станом на 14.05.2026 за відповідачем обліковується податковий борг у сумі 11 559,01 грн. Контролюючий орган вживав заходів з погашення заборгованості в межах повноважень, визначених ПК України, а саме відповідачу було надіслано податкову вимогу форми “Ю” від 22.02.2024 №0001376-1304-0320 рекомендованим листом “з повідомленням про вручення” поштового відправлення, однак відповідач не сплатив суму наявного податкового боргу. 
Крім того, рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 15.05.2025 у справі №140/3254/25 задоволено позов Головного управління ДПС у Волинській області про стягнення податкового боргу.
Позивач зазначає, що на виконання вказаного судового рішення до банківських установ неодноразово направлялися електронні платіжні інструкції на примусове списання коштів з рахунків відповідача, які повернуті без виконання у зв`язку з відсутністю коштів. Водночас вжитими контролюючим органом заходами не встановлено належного відповідачу майна, за рахунок якого можливо погасити податковий борг.
Посилаючись на підпункт 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 ПК України, позивач вважає, що наявність у відповідача податкового боргу та відсутність майна, достатнього для його погашення, є підставою для накладення арешту на кошти та інші цінності платника податків.
З наведених підстав просить накласти арешт на кошти та інші цінності ТОВ “Енерготрейдер”, що знаходяться в банку, іншій фінансовій установі, небанківському надавачу платіжних послуг, емітенті електронних грошей в межах суми податкового боргу в розмірі 11 559,01 грн. 
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 20.05.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Пунктом 5 частини шостої статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Відповідно до частини другої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Водночас до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками “за закінченням терміну зберігання”, “адресат вибув”, “адресат відсутній” і т. п., з врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.
Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Верховного Суду 22.04.2021 у справі №0840/3762/18, від 12.08.2020 у справі №520/1066/2020.
Таким чином, у встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав.
Згідно із частиною шостою статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи те, що відповідач пред`явлені позовні вимоги не оспорив, відзив на позов та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у встановлений судом строк не подав, тому суд вважає можливим розглянути справу за наявними у справі матеріалами.
Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні на адресу суду від учасників справи не надходило.
Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4, частини другої, пункту 10 частини шостої статті 12, частин першої - третьої статті 257, частини п`ятої статті 262 КАС України справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю з таких мотивів та підстав.
Судом встановлено, що ТОВ “Енерготрейдер” зареєстроване як юридична особа та взяте на облік як платник податків в ГУ ДПС у Волинській області.
Станом на 14.05.2026 за відповідачем обліковується податковий борг в загальній сумі 11 559,01 грн, про що зазначено в довідці про наявність заборгованості по платежах до бюджету та підтверджується зворотнім боком облікової картки платника.
Контролюючий орган вживав заходів з погашення заборгованості в межах повноважень, визначених ПК України, а саме відповідачу було надіслано податкову вимогу форми “Ю” від 22.02.2024 №0001376-1304-0320, проте відповідач не сплатив суму наявного податкового боргу.
Крім того, на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 15.05.2025 у справі №140/3254/25, яким стягнуто з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю “Енерготрейдер” в банках, обслуговуючих платника податків, на користь держави податковий борг в розмірі 11 559,01 грн, що набрало законної сили, податковим органом надсилались до банківських установ понад 405 електронних платіжних інструкцій на примусове списання (стягнення) коштів, однак вищевказані платіжні інструкції були повернуті банківськими установами без виконання у зв`язку з відсутністю коштів на рахунках відповідача.
Проведеними позивачем заходами встановлено відсутність у відповідача майна (нерухомого майна, транспортних засобів, земельних ділянок).
Згідно витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна у відповідача відсутні активи для погашення боргу.
Крім того, на адресу ГУ ДПС у Волинській області надійшли:
відповідь від Головного управління Держгеокадастру у Волинській області №8-3-0/2-1224/2-26 від 17.03.2026 з якої вбачається інформація про відсутність у відповідача зареєстрованих земельних ділянок;
відповідь від Головного управління Держпродспоживслужби у Волинській області №08-15/1557 від 03.03.2026 (вх. №4434/5 від 03.03.2026) з якої вбачається інформація про відсутність у відповідача тракторів, самохідних шасі, дорожньо-будівельних і самохідних сільськогосподарських, меліоративних, причіпних та начіпних машин;
відповідь від Західного міжрегіонального управління державної служби з питань праці №3Х/3.2/3375-26 від 04.03.2026 (вх. №4561/5 від 05.03.2026) з якої вбачається інформація про відсутність у відповідача зареєстрованого рухомого майна.
Із Єдиного державного реєстру транспортних засобів також не вбачається інформація про наявність у відповідача будь-яких транспортних засобів.
Внаслідок цього посадовими особами ГУ ДПС у Волинській області було складено відповідний акт про відсутність майна №10 від 28.04.2026.
У зв`язку з несплатою відповідачем у добровільному порядку податкового боргу у розмірі 11 559,01 грн, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.
Відповідно до пункту 36.1 статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Згідно з пунктами 15.1-15.2 статті 15, підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Кожний з платників податків може бути платником податку за одним або кількома податками та зборами.
Платник податків зобов`язаний: сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Право податкового органу на звернення до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності платника податків, що знаходяться в банку, у разі, якщо у платника податків, який має податковий борг, відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу, передбачено пунктом 20.1.33 статті 20 ПК України.
Ця норма, окрім того, що надає повноваження органу ДПС на звернення до суду, визначає й підстави для накладення арешту виключно на кошти платника податків та інші цінності, що знаходяться у банках, за відсутності достатнього для погашення податкового боргу майна.
Підставами для накладення арешту на кошти та інші цінності платника податків є наявність у цього платника податків податкового боргу та відсутність майна та/або наявність майна, балансова вартість якого менша суми податкового боргу.
Відповідна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.09.2019 у справі №804/4273/13-а та від 30.05.2022 у справі №825/2335/18.
В силу вимог абзацу 2 підпункту 94.6.2 статті 94 ПК України застосування адміністративного арешту коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення органу державної податкової служби до суду.
Крім того, відповідно до пункту 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
За приписами підпунктів 14.1.39, 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України у цьому Кодексі поняття вживаються в такому значенні:
грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня;
податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до пунктів 59.1, 59.5 статті 59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.
У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
Позивачем, з метою погашення податкового боргу, направлялася боржнику податкова вимога форми “Ю” від 22.02.2024 №0001376-1304-0320.
Станом на час звернення позивача до суду з цим позовом податковий борг відповідачем не сплачений.
Згідно з пунктом 95.3 статті 95 ПК України стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Водночас право податкового органу на звернення до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку, у разі, якщо у платника податків, який має податковий борг, відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу, передбачено підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 ПК України.
Таким чином, податковий орган в силу підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 ПК України наділений повноваженнями на звернення до суду з позовами про накладення арешту на кошти платника податку в разі відсутності в такого платника достатнього для погашення податкового боргу майна. Водночас така недостатність повинна бути встановлена не раніше дня виникнення у податкового органу права на стягнення податкового боргу, тобто не раніше ніж через 30 календарних днів з моменту надіслання податкової вимоги.
За змістом підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, іншій фінансовій установі, небанківському надавачу платіжних послуг, емітенті електронних грошей, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.
Така норма встановлює одночасно як право податкового органу на звернення до суду з вимогою про накладення арешту на кошти платника податків, так і підстави для реалізації цього повноваження. Такими підставами є:
1) відсутність майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг;
2) недостатність такого майна для погашення суми податкового боргу через те, що балансова вартість цього майна менша за відповідну суму податкового боргу;
3) майно не може бути джерелом погашення податкового боргу у відповідній сумі.
Отже, відсутність у платника податків майна, яке може бути використане для погашення податкового боргу, як підстава для накладення арешту на кошти платника податку у банку, має бути підтверджена під час судового розгляду.
До того ж, така відсутність відповідного майна має бути саме на момент, коли у контролюючого органу виникає право на стягнення податкового боргу, ефективність реалізації якого забезпечується спеціальними заходами, зокрема адміністративним арештом коштів.
Підставами для накладення арешту на кошти та інші цінності платника податків є наявність у цього платника податків податкового боргу та відсутність майна та/або наявність майна, балансова вартість якого менша суми податкового боргу.
Тобто, законодавець передбачив два види арешту майна в залежності від підстав та порядку його застосування: адміністративний арешт майна, в тому числі грошових коштів на банківському рахунку, як спосіб забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом, який в залежності від виду майна застосовується за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу або судовим рішенням; арешт коштів та інших цінностей платника податків, що знаходяться у банку, який застосовується за рішенням суду як спосіб забезпечення погашення податкового боргу, підставою для застосування якого є відсутність або недостатність у платника податків майна для погашення податкового боргу.
Разом з тим, сума коштів, на яку накладається арешт, не повинна перевищувати суму податкового боргу, право на стягнення якої наявне в контролюючого органу на момент прийняття судом рішення про застосування адміністративного арешту. Тобто, арешт може стосуватися лише тих коштів, які є необхідними для виконання певних зобов`язань платника податків, зокрема, щодо погашення податкового боргу.
Подібна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 18.12.2024 у справі №2040/6056/18, від 18.12.2024 у справі №817/1775/17, від 27.06.2025 у справі №813/2423/18від 01.11.2023 у справі №380/4604/20, від 06.02.2020 у справі №826/8691/16, від 24.04.2020 у справі №802/2067/15-а, від 30.04.2020 у справі №813/3003/14, від 14.05.2020 у справі №820/5660/16, від 30.05.2022 у справі № 825/2335/18.
При цьому відсутність підстав для застосування арешту коштів платника податків, передбачених підпунктом 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 ПК України, серед підстав для застосування адміністративного арешту, що входять до переліку, встановленого пунктом 94.2 статті 94 ПК України, не може розглядатися як перешкода для застосування арешту коштів на рахунках платника податків у відповідних випадках, оскільки норма підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 ПК України є чіткою і обов`язковою до виконання.
У відповідності до пункту 87.2 статті 87 ПК України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.
Як вбачається з матеріалів справи, перед зверненням до суду з відповідним позовом позивач вжив необхідних заходів з метою встановлення наявності у відповідача майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг, зокрема, було отримано інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, Державного реєстру обтяжень рухомого майна.
З урахуванням наведеного, оскільки за відповідачем обліковується податковий борг в загальній сумі 11 559, 01 грн та у нього відсутнє майно, за рахунок якого може бути погашений податковий борг, тому суд дійшов висновку про наявність правових та фактичних підстав для задоволення позовних вимог про накладення арешту на кошти та інші цінності Товариства з обмеженою відповідальністю “Енерготрейдер”, що знаходяться в банку, іншій фінансовій установі, небанківському надавачу платіжних послуг, емітенті електронних грошей, в межах суми податкового боргу.
За змістом статті 59 Закону України “Про банки і банківську діяльність” арешт на майно банку (крім коштів, що знаходяться на кореспондентських рахунках банку), арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за постановою державного виконавця, приватного виконавця або за рішенням суду про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, встановленому законом. Зняття арешту з майна та коштів здійснюється за постановою державного виконавця, приватного виконавця або за рішенням суду.
За правилами частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Оскільки судом встановлено наявність у відповідача податкового боргу, відсутність доказів його сплати, а також встановлено відсутність майна відповідача для погашення цього податкового боргу, то наявні усі підстави для накладення арешту на кошти та інші цінності відповідача.
При цьому, арешт коштів накладається у межах суми податкового боргу, право на стягнення якого наявне в контролюючого органу на момент прийняття цього судового рішення, а саме 11 559, 01 грн, оскільки арешт може стосуватися лише тих коштів, які є необхідними для виконання зобов`язань платника податків щодо погашення податкового боргу.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову у повному обсязі.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до частини 2 статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Такі витрати позивачем у справі не понесені.
Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд 

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.
Накласти арешт на кошти та інші цінності Товариства з обмеженою відповідальністю “Енерготрейдер”, що знаходяться в банку, іншій фінансовій установі, небанківському надавачу платіжних послуг, емітенті електронних грошей в межах суми податкового боргу в розмірі 11 559,01 грн.
Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку у спосіб подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Головне управління ДПС у Волинській області (43027, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, будинок 4; ідентифікаційний код юридичної особи 44106679).
Відповідач: Товариства з обмеженою відповідальністю “Енерготрейдер” (43025, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Винниченка, будинок 26, код ЄДРПОУ 43755967).

Суддя Ю.Ю. Сорока