Справа № 750/30/26
Провадження № 2/750/1217/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2026 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова в складі:
судді – Маринченко О.А.,
секретар судового засідання – Шилова Ж.О.,
за участю позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача ОСОБА_2 ,
відповідача ОСОБА_3 ,
представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу,
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Військова частина НОМЕР_1 ,
Управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради,

в с т а н о в и в:

26 грудня 2025 року ОСОБА_1 з використанням засобів поштового зв`язку звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому уточнивши свої вимоги (а.с. 140-147), просить встановити факт її проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 з 12 жовтня 2013 року до моменту зникнення його безвісти – 25 вересня 2025 року.
Обґрунтовано позов, зокрема, тим, що на початку стосунків позивач з ОСОБА_5 разом проживали в гуртожитку, а потім декілька разів переїжджали на орендовані квартири. За період спільного проживання в позивача та ОСОБА_5 народився син - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З метою забезпечення сім?ї та придбання власного житла, ОСОБА_5 часто їздив на заробітки, в тому числі і закордон. У 2021 році позивач та ОСОБА_5 придбали квартиру  АДРЕСА_1 , шляхом укладення договору дарування, який був підписаний позивачем на підставі довіреності, якою ОСОБА_5 уповноважив позивача бути його представником. У подальшому, після повернення ОСОБА_5 із заробітків, позивач та ОСОБА_5 облаштували квартиру, налагодили побут і стали проживати в ній. У зв?язку із активними бойовими діями на території м. Чернігова 22.03.2022 позивач була вимушена виїхати разом із сином закордон. У 2024 році позивач повернулася з сином до України на декілька місяців, а потім знову виїхала до Польщі. Позивач із сином у період відсутності в Україні активно підтримували спілкування з ОСОБА_5 по відеозв?язку та в переписках по месенджерах. 17.03.2025 позивач із сином повернулися додому і вже не планували їхати до Польщі. Через повномасштабне вторгнення син був позбавлений постійної батькової уваги і любові, спілкування через соціальні мережі було недостатнім, тому кожен приїзд завжди був наповнений активним проведенням часу разом, прогулянками, смачними вечерями та теплими сімейними вечорами. 01.04.2025 ОСОБА_5 було мобілізовано Чернігівським об?єднаним міським територіальним центром комплектування та соціальної підтримки. Позивач їздила до ОСОБА_5 в казарму, привозила йому ліки, засоби гігієни, цигарки, тощо. Однак, через мобілізацію ОСОБА_5 і його постійну відсутність вдома, позивач із сином були вимушені знову виїхати закордон. Через військову службу спілкування з ОСОБА_5 стало рідшим. Останній телефонний дзвінок був по месенджеру «WhatsApp» ІНФОРМАЦІЯ_3 . Під час розмови ОСОБА_5 сказав, що у нього все добре і повідомив, що скоро йде на виконання завдання і не зможе телефонувати певний час. Позивач наполегливо намагалася зв`язатися з командуванням, однак її запевняли, що з її чоловіком - ОСОБА_5 все добре, він на завданні та скоро має повернутися. Однак, 30.09.2025 Чернігівським об?єднаним міським територіальним центром комплектування та соціальної підтримки матері ОСОБА_5 було надіслано сповіщення сім?ї № 22, яким повідомлено, що солдат ОСОБА_5 зник безвісти 25.09.2025. Оскільки позивач не перебувала з ОСОБА_5 у зареєстрованому шлюбі, у неї виникли проблеми із визнанням права на призначення та виплату грошового забезпечення, у зв?язку зі зникненням його безвісти, а тому позивач звернулася до суду з вказаним позовом.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 січня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі; справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження; визначено відповідачу строк для подачі відзиву на позов, а третім особам – для пояснень.
В установлений судом строк відповідач відзив на позов не подала.
Третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 подав пояснення на позов, в якому, зокрема, зазначив, що належними та допустимим доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу можуть бути: довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру, свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, тощо.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 лютого 2026 року, яка занесена до протоколу судового засідання, залучено до участі в справі в якості третіх осіб: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , і враховуючи, що законним представником ОСОБА_6 є позивач, залучено до участі в справі для представництва його інтересів Управління (службу) у справах дітей Чернігівської міської ради.
Також, ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 лютого 2026 року витребувано з Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Чернігові Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України інформацію про державну реєстрацію шлюбу (шлюбів) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та його/їх розірвання; інформацію про державну реєстрацію шлюбу (шлюбів) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та його/їх розірвання; витребувано з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України інформацію про те, чи перетинав державний кордон України громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_2 , у період з 01 січня 2020 року по теперішній час, якщо перетинав, то зазначити куди саме і коли виїздив.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 лютого 2026 року, яка занесена до протоколу судового засідання, залучено до участі в справі в якості третьої особи Військову частину НОМЕР_1 та встановлено строк 10 днів для подачі пояснень на позов.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 квітня 2026 року, яка занесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження в справі і призначено справу до судового розгляду по суті.
У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та просили суд його задовольнити.
Відповідач у судовому засіданні позов визнала частково, а саме: щодо проживання позивача однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 у період з 2013 року до листопада 2021 року. Зокрема, відповідач вказала, що її син з позивачем проживали однією сім`єю у період з 2013 року до листопада 2021 року. Після цього ОСОБА_5 виїхав закордон, між ним та позивачем було спілкування, але лише щодо дитини. Метою ОСОБА_5 було забезпечити дитину житлом. Позивач ніколи не була зареєстрована в квартирі, яку придбав син відповідача. Позивач спілкувалася з ОСОБА_5 , але після листопада 2021 року це не були сталі відносини, спілкування було лише щодо дитини, її лікування. У телефоні у позивача син відповідача записаний як ОСОБА_5 . Позивачем не надано доказів, що вона з ОСОБА_5 після листопада 2021 року мали спільний побут, бюджет тощо. Коли позивач була у Польщі, ОСОБА_5 просив її повернутися, але вона не поверталася. ОСОБА_5 ніколи не казав, що хоче зареєструвати шлюб з позивачем. Коли ОСОБА_5 приходив до відповідача, то розповідав їй про свого сина ОСОБА_7 , але ніколи не говорив про позивача. Житло син відповідача придбав для дитини, тому позивач там і проживала. З сином ОСОБА_5 постійно спілкувався. Речі сина позивача з Військової частини після зникнення його безвісти віддали відповідачу.
Третя особа - ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Представники третіх осіб: Військової частини НОМЕР_1 , Міністерства оборони України у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.
Представник третьої особи - ІНФОРМАЦІЯ_6 у судове засідання не з`явився, у поданих поясненнях просив справу розглянути за його відсутності.
Представник Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради у судове засідання не з`явився, раніше подав клопотання, в якому просить розглянути справу за його відсутності та прийняти рішення з урахуванням інтересів дитини.
Заслухавши доводи сторін, їх представників, допитавши свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.
ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_5 .
Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22 серпня 2013 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_12 , зареєстрований 19 вересня 2008 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 1587 - було розірвано (а.с. 149).
25 червня 2021 року ОСОБА_5 видав ОСОБА_1 довіреність, якою уповноважив її бути його представником. Вказана довіреність була посвідчена приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Реусом Р.В. та зареєстрована в реєстрі за № 3502 (а.с. 23).
29 липня 2021 року між ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 (дарувальники) та ОСОБА_5 (обдарований), від імені якого діє представник ОСОБА_1 , укладено договір дарування 7/20 часток у праві власності на квартиру, за умовами якого дарувальники безоплатно передали у власність обдарованого (в особі представника обдарованого) належні їм 7/20 часток у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 24-25).
29 липня 2021 року за ОСОБА_5 було зареєстровано право власності на 7/20 часток вказаної квартири (а.с. 26).
ІНФОРМАЦІЯ_7 народився ОСОБА_6 , батьками якого записані: ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (а.с. 11).
01 квітня 2025 року ОСОБА_5 був призваний ІНФОРМАЦІЯ_8 на військову службу по мобілізації.
30 вересня 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_10 направлено сповіщення сім`ї № 22 від 30 вересня 2025 року, згідно з якого солдат ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_9 , мужньо виконуючи військовий обов?язок, в бою за Україну, її свободу і незалежність, під час виконання бойового завдання в районі села Голубівка Куп?янського району Харківської області зник безвісти 25.09.2025 (а.с. 32).
04 жовтня 2025 року Чернігівським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області за заявою ОСОБА_3 з приводу зникнення безвісти 25.09.2025 під час виконання бойового завдання в районі села Голубівка Куп?янського району Харківської області її сина -  ОСОБА_5 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025270340002854 (а.с. 31).
Згідно з інформацією Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 10 лютого 2026 року № 19.5.1/9850-26 останній раз  ОСОБА_5 перетинав державний кордон у напрямку «в`їзд» 31 жовтня 2021 року (а.с. 74 на звороті-75).
Листами від 08.04.2026 та від 17.04.2026 Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Чернігові Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України повідомив, що в архіві відділу зберігаються такі актові записи: про шлюб № 1587 від 19.09.2008, складений відділом між ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , та ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_11 ; про шлюб № 49 від 25.01.2003, складений відділом між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_12 ; про розірвання шлюбу № 893 від 04.10.2004, складений відділом між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_12 ; про шлюб № 918 від 19.07.2008, складений відділом між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_13 ; про розірвання шлюбу № 266 від 11.10.2013, складеного відділом між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_13 (а.с. 178, 180).
Матеріали справи містять копії фото зі зображенням позивача та ОСОБА_5 , їх листування в соціальних мережах (а.с. 33-38).
Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_21 суду, зокрема, показав, що товаришував із ОСОБА_22 з 2022 року. Познайомився з ОСОБА_22 ІНФОРМАЦІЯ_14 у с. Павлівка, де проживає свідок. Старша дочка свідка попросила в нього, щоб ОСОБА_22 з ОСОБА_23 були в них, коли почалася війна. ОСОБА_22 з ОСОБА_23 були в свідка з 24.02.2022 десь 2 тижні. Потім ОСОБА_22 відправив ОСОБА_23 до свого роботодавця у Польщу, а сам залишився у свідка та був десь до 15 квітня 2022 року. Після виїзду ОСОБА_23 до ОСОБА_24 , вони з ОСОБА_22 постійно спілкувалися, коли був зв`язок. У 2024 році ОСОБА_23 та ОСОБА_22 приходили до них як родина до молодшої дочки на день народження. Відносини були в них як у сім`ї. ОСОБА_22 дуже хвилювався за ОСОБА_23 та сина. У 2024 році ОСОБА_23 хотіла залишитися в Україні, але ОСОБА_22 відправив їх до ОСОБА_24 . Вони сперечалися з цього приводу, але ОСОБА_22 хвилювався, щоб ОСОБА_23 не залишилася у м. Чернігові.
Свідок ОСОБА_25 , який є батьком позивача, суду, зокрема, показав, що дочка познайомила із своїм хлопцем ( ОСОБА_5 ) десь у кінці 2013 року. Вони сказали, що будуть жити разом. Дочка з ОСОБА_5 заробляли гроші на кватиру з 2013 року, їздили на заробітки до Польщі. Дочка попросила, щоб внук, поки вони будуть у Польщі, пожив у свідка. ОСОБА_22 був зварювальником, їздив на заробітки закордон, бо треба було збирати гроші на квартиру. Поки ТЦК не забрали ОСОБА_22 , то жили вони з дочкою разом. Після народження дитини, свідок відвозив позивача з дитиною в квартиру, що знаходиться по АДРЕСА_2 , там був і ОСОБА_22 . Коли народився ОСОБА_26 , то проживали ОСОБА_22 з ОСОБА_23 в квартирі, що знаходиться по АДРЕСА_2 . Вони займалися благоустроєм цієї квартири. У лютому 2024 року ОСОБА_22 і ОСОБА_23 поїхали в с. Павлівка і там були до весни. Потім позивач поїхала в Польщу, через деякий час приїздила. Вдома свідок називав ОСОБА_22 зятем.
Свідок ОСОБА_11 , яка є жінкою брата ОСОБА_27 , суду, зокрема, показала, що познайомилася з ОСОБА_22 у 2011 році. ОСОБА_22 перебував 2 рази у зареєстрованому шлюбі. Позивача свідок знає, вона почала зустрічатися з ОСОБА_22 орієнтовно в 2013 році. Через один-два роки вони почали проживати разом. ОСОБА_22 часто їздив у Польщу. Коли ОСОБА_22 приїхав із Польщі, то купив до народження сина квартиру. Також, коли ОСОБА_22 приїздив із Польщі він був разом із ОСОБА_23 на святах (до війни). До війни також свідок була і в них у гостях, на дні народженні ОСОБА_7 , приходили у квартиру, що знаходиться по АДРЕСА_2 . У березні 2022 року ОСОБА_23 виїхала в Польщу. Коли ОСОБА_22 призвали, ОСОБА_23 приїхала з Польщі. ОСОБА_22 та ОСОБА_23 до війни жили як чоловік та дружина. Після купівлі квартири і до початку війни в придбаній квартирі проживали: ОСОБА_22 , ОСОБА_26 , ОСОБА_28 та ОСОБА_23 . Після 24.02.2022 вони були десь за містом. Свідок відносилася до ОСОБА_23 як до дівчини брата чоловіка.
Свідок ОСОБА_10 суду, зокрема, показав, що він є братом ОСОБА_27 та тісно спілкувався з ним. ОСОБА_22 був два рази одружений. Позивача свідок знає, познайомився з нею десь у 2013 році. ОСОБА_22 познайомив свідка з ОСОБА_23 та представив своєю дівчиною. Проживати разом ОСОБА_22 та ОСОБА_23 стали десь через 1,5 роки, орендували житло. До війни ОСОБА_22 їздив у Польщу, 1 раз у Польщу їздила і ОСОБА_23 . Перед народженням сина ОСОБА_22 купив квартиру. Кошти на квартиру ОСОБА_22 також брав у матері. ОСОБА_22 зареєстрував місце проживання сина в придбаній квартирі, а ОСОБА_23 не хотів реєструвати. ОСОБА_22 на день народження дитини приїхав з Польщі, потім почалася війна і він не встиг виїхати назад. Після початку війни ОСОБА_23 виїхала в Польщу. Після від`їзду ОСОБА_23 , ОСОБА_22 жив у себе в квартирі, також ночував у свідка. Коли ОСОБА_23 телефонувала ОСОБА_22 , він казав, що вона його «задовбала». З сином ОСОБА_22 весь час спілкувався. Позивач приїздила з Польщі десь на тиждень, потрібно було в лікарню з сином. ОСОБА_22 хотів, щоб сім`я повернулася в Україну, щоб син приїхав. Після початку війни ОСОБА_22 з ОСОБА_23 не проживали як сім`я. Спілкувалися вони, більш за все, через сина. Коли ОСОБА_22 мобілізували, ОСОБА_23 хотіла з ним розписатися через застосунок «ДіЯ», але він не хотів.
Відповідно до частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із частиною першою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до положень частини першої статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно із частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
У розділі ХХХ Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженому наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018, визначено, що грошове забезпечення військовослужбовцям, захопленим у полон або заручниками, а також інтернованим у нейтральних державах або зниклим безвісти (крім військовослужбовців, які здалися в полон добровільно, самовільно залишили військову частину (установу, організацію), місце служби або здійснили дезертирство), а також у разі їх смерті (загибелі), виплачується відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або зниклих безвісти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року № 884, військовою частиною, в якій військовослужбовець перебував на грошовому забезпеченні.
Механізм виплати грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, державних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями, Служби зовнішньої розвідки, розвідувального органу Міноборони, розвідувального органу Адміністрації Держприкордонслужби, Держспецзв`язку, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або зниклих безвісти (далі - військовослужбовці), особі (особам), визначеній (визначеним) військовослужбовцем в особистому розпорядженні, складеному на випадок захоплення в полон або заручником, інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, про виплату грошового забезпечення особі (особам) за його вибором із зазначенням розмірів часток таких осіб у відсотках (далі - особисте розпорядження на випадок полону), та особам, зазначеним в абзацах четвертому і п`ятому пункту 6 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - визначені особи) передбачено Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або зниклих безвісти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року № 884 (далі – Порядок № 884).
Відповідно до пункту 3 Порядку № 884 виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, визначеним особам за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації).
Згідно із пунктом 6 Порядку № 884 виплата грошового забезпечення здійснюється:  особам, визначеним в особистому розпорядженні на випадок полону, відповідно до зазначеного розміру частки у відсотках після здійснення встановлених законом відрахувань. У разі відсутності в особистому розпорядженні на випадок полону стовідсоткового розподілу грошового забезпечення нерозподілена частка грошового забезпечення зберігається за військовослужбовцями;  у разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону - рівними частками в загальній сумі 50 відсотків грошового забезпечення (після здійснення встановлених законом відрахувань) - дружині (чоловіку), законним представникам малолітніх (неповнолітніх) дітей, дітям з числа осіб з інвалідністю з дитинства (незалежно від віку) або їх законним представникам та батькам військовослужбовців (крім тих із зазначених осіб, які одержують від військовослужбовців аліменти, а також батьків, позбавлених батьківських прав, за умови, що ці права не були поновлені);  у разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону та осіб, зазначених в абзаці третьому цього пункту, - рівними частками, в загальній сумі 20 відсотків грошового забезпечення (після здійснення встановлених законом відрахувань), - повнолітнім дітям, рідним братам (сестрам), законними представниками яких є військовослужбовці.
Частинами другою, четвертою статті 3 Сімейного кодексу України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Відповідно до частини першої статті 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач.
Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (частина друга статті 48 ЦПК України).
Згідно з принципом диспозитивності цивільного судочинства (стаття 13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.
За змістом норм процесуального права з урахуванням принципів диспозитивності цивільного судочинства та змагальності сторін, саме на позивача покладено обов`язок визначати відповідача/відповідачів у справі. При цьому, суд під час розгляду справи має виходити зі складу тих осіб, які залучені до участі у справі позивачем. Суд повинен вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і щодо тих відповідачів, які зазначені в ньому. Суд з власної ініціативи позбавлений права залучати до участі у справі належного відповідача.
Верховний Суд у своїх постановах неодноразово вказував, що у разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та має вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача або залучення інших співвідповідачів, це є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. Визначення відповідачів, предмета спору та підстав позову є правом позивача. Разом з тим, установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову – обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.
Аналогічний висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року в справі № 523/9076/16-ц, від 20 червня 2018 року в справі № 308/3162/15-ц, від 21 листопада 2018 року в справі № 127/93/17-ц, від 12 грудня 2018 року в справі № 570/3439/16-ц, від 12 грудня 2018 року в справі № 372/51/16-ц, від 05 травня 2019 року в справі № 554/10058/17.
У даній справі спір стосується встановлення факту проживання позивача однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 .
Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_5 зник безвісти 25.09.2025.
Статтею 46 ЦПК України визначено, що здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.
Згідно з частиною першою статті 47 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.
При цьому, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (частина четверта статті 25 Цивільного кодексу України).
Відповідно до статті 7 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» будь-яка дискримінація осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, та їхніх близьких родичів і членів сім`ї за ознакою раси, кольору шкіри, статі, віросповідання, політичних чи інших поглядів, національного чи соціального походження, належності до будь-якої соціальної групи, території походження чи зникнення, економічного чи соціального становища, сексуальної орієнтації, фізичних можливостей чи за іншими ознаками забороняється.
З огляду на вказані норми чинного законодавства, беручи до уваги мету звернення позивача до суду з даним позовом, враховуючи, що позивачем до участі в справі в якості відповідача не було залучено ОСОБА_5 , факт проживання однією сім`єю з яким просить встановити позивач, а також ОСОБА_6 , на права та інтереси якого може вплинути рішення в даній справі, а тому наявні підстави для відмови позивачу в задоволенні позову.
Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача.
Керуючись статтями 2, 4, 5, 10-13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу - відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_4 .
Відповідач – ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_5 .
Третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_5 ; ідентифікаційний код юридичної особи – НОМЕР_6 .
Третя особа - Міністерство оборони України, місцезнаходження: пр-т Повітрофлотський, 6, м. Київ; ідентифікаційний код юридичної особи – 00034022.
Третя особа - Військова частина НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_6 .
Третя особа – ОСОБА_5 , місце проживання: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_2 .
Третя особа – ОСОБА_6 , місце проживання: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_7 .
Управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради; місцезнаходження: вул. І. Мазепи, 19, м. Чернігів; ідентифікаційний код – 43649710.
Повний текст рішення складено 14.07.2026.

Суддя