Справа № 635/5383/26
Провадження № 3/635/1774/2026
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 серпня 2026 року        с-ще Покотилівка
Суддя Харківського районного суду Харківської області Назаренко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участі секретаря судового засідання ОСОБА_1 , адвоката Цимбалюк А.С. матеріал про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 185, 122-2 ч. 1 КУпАП,
УСТАНОВИВ:
суд визнає доведеним, що 26.05.2026 року ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Тойота «Land Cruiser», д.н.з. НОМЕР_1 на автодорозі М-03 Е-40 на 1-му кілометрі в районі с-ща Новий Коротич в місці розташування стаціонарного блокпосту, не виконав законні вимоги працівника поліції про зупинку, чим порушив пункт 2.4 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водій зобов`язаний: «на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.
Крім того, 26.05.2026 року  ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Тойота «Land Cruiser», д.н.з. НОМЕР_1 на автодорозі М-03 Е-40 на 1-му кілометрі в місці розташування стаціонарного блокпосту в районі с-ща Новий Коротич, після невиконання законних вимог працівника поліції про зупинку, вчинив злісну непокору вимогам поліцейського про пред`явлення документів, які посвідчують особу та документів на транспортний засіб.
В судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності повторно не з`явився та просив розглянути справу за його відсутності.
Адвокат Цимбалюк А.С. в судовому засіданні просив суд закрити справу в зв`язку із відсутністю події правопорушення та відсутності належних доказів, які підтверджують подію. Зокрема адвокат посилався на відсутність відеофіксації правопорушення, передбаченого ст. 122-2 ч. 1 КУпАП, недопустимості використання в якості доказів рапортів поліцейських та відсутність на відеозапису з бодікамер поліцейського факту вчинення адміністративного правопорушення.
Дослідивши в судовому засіданні докази, суд приходить до наступних висновків.
Відомості про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-2 ч. 1 КУпАП зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серія ЕПР 1 № 676308 від 26.05.2026 року, з якого вбачається, що ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Тойота «Land Cruiser», д.н.з. НОМЕР_1 на автодорозі М-03 Е-40 на 1-му кілометрі не зупинився на вимогу працівника поліції.
Крім цього, матеріал справи містить письмові пояснення працівника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , з яких судом встановлено, що зазначений співробітник перебував на стаціонарному блок посту в районі с-ща Новий Коротич на автодорозі М-03 Е-40 26.05.2026 року та став свідком того, що ОСОБА_2 , який керував автомобілем Тойота «Land Cruiser», д.н.з. НОМЕР_1 , на вимогу працівника поліції призупинив рух автомобіля, після цього без будь-яких пояснень різко почав рух автомобіля, залишаючи блокпост, в зв`язку із чим поліцейські розпочали його переслідування.
Зазначені докази підтверджують, що ОСОБА_2 не виконав вимоги поліцейського про зупинку, а доводи сторони захисту є необґрунтованими. Зазначений висновок суду ґрунтується на тому, що Правила дорожнього руху України в пункті 2.4 чітко зобов`язують водія не тільки зупинитися на вимогу поліцейського, а і виконати інші вимоги, зокрема пред`явити документи, дати можливість перевірити транспортний засіб, його номерні знаки. Проста коротка зупинка на декілька секунд та ненадання поліцейським виконати свої службові обов`язки, виконання яких стало підставою для зупинки транспортного засобу не можна вважати виконанням вимог п. 2.4 Правил дорожнього руху України.
Зазначені дії ОСОБА_2 суд кваліфікує за ст. 122-2 ч. 1 КУпАП як невиконання водієм вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.
Крім того, в судовому засіданні досліджено відеозапис з бодікамери поліцейського, яким зафіксовано правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП. Зазначений відеозапис підтверджує, що 26.05.2026 року ОСОБА_2 на підставі ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», був зупинений безпосередньо після вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 ч. 1 КУпАП. На законну вимогу поліцейського, який діяв відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про національну поліцію», пред`явити документи що посвідчують особу, та документів, що підтверджують відповідне право особи на керування транспортними засобами, ОСОБА_2 не виконав законну вимогу поліцейського вчиняючи при цьому злісну непокору таким вимогам. Як підтверджено відеозаписом ОСОБА_2 тривалий час на неодноразові вимоги поліцейського надати документи, що посвідчують особу та документи, що дають право на керування транспортними засобами, в категоричній формі неодноразово відмовлявся надати документи, супроводжуючи свої дії зухвалою поведінкою, вживанням нецензурної лайки, зневажливим ставленням до поліцейського, образливою критикою роботи правоохоронних органів, органів РТЦК та СП, сумнівними висловлюваннями щодо агресії російської федерації, відкритими образами поліцейських. Зазначене правопорушення продовжувалось тривалий час. Суд приходить до висновку, що тривалість дій ОСОБА_2 , неодноразовість та свідомість відмови виконати законні вимоги поліцейського, що супроводжувалось грубою формою та зухвалістю свідчить про вчинення правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП. Доводи сторони захисту про те, що відмова надати документи, які посвідчують право на керування транспортними засобами кваліфікується за іншими статтям КУпАП є необґрунтованими, оскільки відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 125 КУпАП, а саме за інші порушення Правил дорожнього руху України, тобто порушення абз. а) п. 2.4 Правил дорожнього руху України в частині непред`явлення для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 за наявності ознак злісної непокори слід кваліфікувати саме за ст. 185 КУпАП. Той факт, що після тривалих сперечань з поліцейським ОСОБА_2 все ж таки пред`явив документ що посвідчує його особу, а саме електронний документ в застосунку «Дія», не свідчить про відсутність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП. Такий висновок суду ґрунтується на тому, що до надання поліцейським документу, що посвідчує особу, ОСОБА_2 своїми діями, які виразились в тривалому, неодноразовому непідкоренні вимогам поліцейського, що супроводжувалось зухвалою та зневажливою поведінкою в бік поліцейського та нецензурною лайкою, вчинив закінчений склад правопорушення. При цьому слід зазначити, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 32 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах. Однак ОСОБА_2 , під час пред`явлення електронного документу тривалий час всіляко намагався перешкодити поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що також супроводжувалось зневажливим ставленням до поліцейського та зухвалою поведінкою правопорушника. Крім того, документів, що надають право керування транспортним засобом та посвідчують реєстрацію транспортного засобу не було надано.
Зазначене свідчить про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення і такі дії суд кваліфікує за ст. 185 КУпАП як злісну непокору законній вимозі поліцейського.
Обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення судом не встановлено.
Суд враховує, що при розгляді матеріалу про адміністративне правопорушення встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрований та території, що тимчасово окупована, місця свого фактичного проживання, засобів зв`язку, місця роботи, сімейного стану та ніші відомості про особу, які суд може врахувати при призначенні стягнення суду не надав.
Враховуючи наведене, суд вважає необхідним визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 185, 122-2 ч, 1 КУпАП та накласти стягнення за правилами ч. 2 ст. 36 КУпАП за вчинення кількох адміністративних правопорушень у виді громадських робіт.
Керуючись ст. ст. 185, 122-2 ч. 1 КУпАП, суд
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 185, 122-2 ч. 1 КУпАП та на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП накласти адміністративне стягнення у виді 60 (шістдесяти) годин громадських робіт.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя:        О.В. Назаренко