ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

31 серпня 2026 року | м. Ужгород | № 260/3009/24
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гебеш С.А., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Закарпатська рибоводна станція" (урочище Гагов, буд. 1, с. Боронява, Хустський район, Закарпатська область, 90442) до Закарпатського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (пл. Шандора Петефі, 14, м. Ужгород, Закарпатська область, 88004) про визнання рішення протиправним, -
В С Т А Н О В И В:
Приватне акціонерне товариство "Закарпатська рибоводна станція" звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Закарпатського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю про визнання рішення протиправним, а саме: визнати протиправним рішення Закарпатського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю та скасувати розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають оплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю щодо ПрАТ "Закарпатська рибоводна станція" за 2023 рік у розмірі 26260,66 грн грн та пеню. 
Позовні вимоги мотивує тим, що не погоджується з розрахунком сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають оплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню. Зазначає, що відповідно до книги наказів за 2023 рік ПрАТ "Закарпатська рибоводна станція" прийнято на посаду охоронця ОСОБА_1 , який є особою з інвалідністю ІІІ групи, а тому позивачем було вжито достатньо заходів щодо створення робочого місця для працевлаштування особи з інвалідністю, а тому відсутні підстави до застосування штрафних санкцій. 
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 29.04.2024 року відкрито спрощене провадження без виклику сторін.
Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечує проти заявлених позовних вимог. Заперечуючи проти позову відповідач вказує на те, що середньооблікова кількість часу, який пропрацювала особа з інвалідністю у 2023 році становить 3 (місяці роботи): 12 (місяців у році) = 0,25 що менше 1 при заокругленні. Частиною 2 статті 19 вищезазначеного Закону визначено, що «При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення». Також у відповідності до п.3 Додатку до Інструкції «Округлення результатів обчислень для відображення у формах державних статистичних спостережень з праці здійснюється за правилом парної цифри. Округлюються цифри поступово справа наліво: якщо остання значуща цифра менше або дорівнює "4", вона
відкидається; якщо - більше або дорівнює "6", найближча ліворуч від неї цифра збільшується на одиницю.»
Позивач подав до суду клопотання про об`єднання справ, мотивоване тим, що Закарпатського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю звернулося до суду із позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Закарпатська рибоводна станція" штрафних санкцій, оскільки такі справи є спорідненими.
Частиною 5 ст. 262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
З огляду на викладене вище справа розглядається в порядку спрощеного провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних у справі матеріалів.
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. 
Судом встановлено, що Закарпатським обласним відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю проведено аналіз діяльності відповідача на предмет дотримання вимог Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" від 21 березня 1991 року № 875-XII (далі по тексту - Закон України № 875-XII).
Згідно з інформацією зазначеною у Централізованому банку даних з проблем інвалідності щодо відповідача, а також у розрахунку сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невикористанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, середньооблікова чисельність штатних працівників у відповідача за 2023 рік складає 8 осіб, згідно рядка 03, кількість осіб з інвалідністю які повинні працювати на підприємстві становить 1 осіб, в той же час, згідно рядка 02 звіту, на підприємстві протягом 2023 року середньооблікова кількість осіб з інвалідністю становила 0 осіб.
Як вбачається із наявної інформації в Централізованому банку даних з проблем інвалідності щодо позивача, на підприємстві у період з січня 2023 року по вересень 2023 року середньооблікова кількість осіб з інвалідністю становило 0 осіб, у період з жовтня 2023 року по грудня 2023 року 1 особа.
Позивач у позовній заяві вказує на те, що ним було вжито достатньо заходів для створення робочого місця для працевлаштування особи з інвалідністю, а відтак товариство не може бути притягнуто до відповідальності. 
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
Відповідності до норм статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» (далі - Закон) Пенсійний фонд України у порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, надає Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю інформацію: про працевлаштованих осіб з інвалідністю; про створення підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, робочих місць для осіб з інвалідністю, про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю; необхідну для обчислення кількості робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті.
Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю щороку до 10 березня в автоматизованому режимі з використанням даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та Централізованого банку даних з проблем інвалідності здійснює визначення підприємств, установ та організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, які не забезпечили виконання у попередньому році нормативу робочих місць, визначеного згідно з частиною першою цієї статті, та надсилає їм
розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за попередній рік, обчислених відповідно до статті 20 цього Закону. 
Розрахунок надсилається у формі електронного документа через електронні кабінети підприємств, установ та організацій, фізичних осіб, які використовують найману працю, на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України у формі та порядку, визначених Фондом соціального захисту осіб з інвалідністю спільно з Пенсійним фондом України.».
Аналізуючи наведене, суд вказує на те, що вказаний розрахунок формується автоматично, надсилається у формі електронного документа через електронні кабінети підприємств, установ та організацій, фізичних осіб, які використовують найману працю.
Як вбачається із змісту позовної заяви, Позивач зазначає, що виконав норматив робочих місць, та працевлаштував особу з інвалідністю ОСОБА_2 як доказ додав наказ від 11.10.2023 року №2-К, а також довідку МСЕК №701551 про інвалідність вищеозначеної особи. 
Разом з тим, судом встановлено, що ОСОБА_2 пропрацював протягом 2023 року менше повних трьох місяців, що не заперечується сторонами. 
Так, відповідно до статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі 4 відсотки середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.
Середньооблікова кількість працівників визначається у відповідності до п.3.2 ч.3 «Інструкції зі статистики кількості працівників» (далі - Інструкція) затв. наказом Державного комітету статистики від 28.09.05р. №286. 
Згідно п.3.2.1. Інструкції «Середньооблікова кількість штатних працівників обчислюється шляхом підсумовування кількості штатних працівників облікового складу за кожний календарний день звітного місяця, тобто з 1 по 30 або 31 число (для лютого - по 28 або 29), включаючи вихідні, святкові та неробочі дні, і ділення одержаної суми на число календарних днів звітного місяця». 
Відповідно до 3.2.5. Інструкції «Середньооблікова кількість штатних працівників за період з початку року (у тому числі за квартал, півріччя, 9 місяців, рік) обчислюється шляхом підсумовування середньооблікової кількості штатних працівників за всі місяці роботи підприємства, що минули за період з початку року до звітного місяця включно, та ділення одержаної суми на кількість місяців у цьому періоді, тобто відповідно на 2, 3, 4, ... 12».
Отже, середньооблікова кількість часу, який пропрацювала особа з інвалідністю у 2023 році становить 3 (місяці роботи) : 12 (місяців у році) = 0,25 що менше 1 при заокругленні. 
Частиною 2 статті 19 вказаного Закону визначено, що «При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення». 
Разом з тим, у відповідності до п. 3 Додатку до Інструкції «Округлення результатів обчислень для відображення у формах державних статистичних спостережень з праці здійснюється за правилом парної цифри. Округлюються цифри поступово справа наліво: якщо остання значуща цифра менше або дорівнює "4", вона відкидається; якщо - більше або дорівнює "6", найближча ліворуч від неї цифра збільшується на одиницю.»
Отже, саме середньооблікова кількість працівників у відповідача у 2023 році становить менше 1, а отже норматив позивачем не виконано, і розрахунок зроблений в автоматизованому режимі – вірний.
Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно з частиною 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Суд зауважує, що розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій віднесено до компетенції Фондув автоматичному порядку, а розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю.
Водночас, в межах спірних правовідносин судом встановлено, що у відповідача була працевлаштована особи з інвалідністю лише з 11.10.2023 року.
Щодо нарахування та застосування до відповідача адміністративно-господарських санкцій за період 2023 року, то суд звертає увагу, що саме до компетенції відповідача віднесено розрахунок адміністративно-господарських санкцій та пені, тоді як суд перевіряє обґрунтованість відповідного розрахунку, однак не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень. В свою чергу рішення, в якому недійсну частину не можна виокремити, ідентифікувати, є недійсним в цілому.
Враховуючи досліджені докази та встановлені судом обставини, суд приходить висновку, що відповідачем доведено правильність проведеного розрахунку адміністративно-господарських санкцій, а тому в задоволені позову слід відмовити.
Що стосується клопотання позивача про об`єднання справ, то суд вказує на те, що суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами: одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача; одного й того самого позивача до різних відповідачів; різних позивачів до одного й того самого відповідача.
Однак, у поданому клопотанні, позивач просить об`єднати в одне провадження справи, в яких різні позивачі та різні предмети, що є підставою для відмови у задоволенні такого клопотання.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 5, 19, 77, 78, 139, 243, 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
В И Р І Ш И В :
У задоволенні адміністративного позову Приватного акціонерного товариства "Закарпатська рибоводна станція" (урочище Гагов, буд. 1, с. Боронява, Хустський район, Закарпатська область, 90442) до Закарпатського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (пл. Шандора Петефі, 14, м. Ужгород, Закарпатська область, 88004) про визнання рішення протиправним - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя | С.А. Гебеш