Справа № 638/7890/26
Провадження № 2/638/7354/26
РІШЕННЯ
Іменем України
16 липня 2026 року       м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді – Щепіхіної В. В.,
за участю секретаря судового засідання – Старини С. К.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Букач Тетяна Ігорівна, звернулася до Шевченківського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 19 грудня 2020 року ОСОБА_3 зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 в Ізюмському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про що 19 грудня 2020 року складено відповідний актовий запис за № 165. Під час перебування у шлюбі у подружжя народилися діти: ?? ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ?? ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Початково сімейні стосунки між сторонами складалися сприятливо. однак протягом останніх пів року вони суттєво погіршилися. Фактично шлюбні відносини та спільне життя між позивачем і відповідачем припинилися в березні 2026 року. З огляду на зазначені обставини роздільного проживання, позивач дійшла висновку, що поновлення шлюбу с неможливим, а подальше його збереження суперечить інтересам обох сторін. Спільне життя з відповідачем не склалося з причин відсутності взаєморозуміння між ними, любові один до одного, байдужості до життя та проблем кожного. З березня 2026 року позивач з відповідачем проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Шлюб між ними носить формальний характер, а тому збереження його буде суперечити спільним інтересам та інтересам дітей. Фактично сім`я припинила своє існування. Рішення про припинення шлюбних відносин позивачем прийнято остаточно та без будь-якого емоційного тиску чи примусу. Спір між батьками про місце проживання дітей відсутній.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 20.04.2026 року відкрито провадження в даній цивільній справі та прийнято рішення про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Позивач  ОСОБА_1 та її представник, адвокат Букач Т. І., належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду цивільної справи, у судове засідання не з`явилися. Представник позивача надала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без присутності позивача та його представника. Також, просила суд позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.
Відповідач  ОСОБА_2 належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про наявність поважних причин своєї неявки в суд не повідомив, заяви про відкладення судового засідання відповідач не надав, відзиву на позов не направив.
Відповідно до положень частини 1 статі 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
На підставі частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, доходить висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити з таких підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрували шлюб 19.12.2020 року, про що Ізюмським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) складено відповідний актовий запис № 165. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_7 ». Дана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 19.12.2020 року.
Під час шлюбу у сторін народилися діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 09.06.2021 року; ?? ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 21.03.2024 року.
Відповідно до статей 21, 24 Сімейного кодексу України (надалі СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Конституцією гарантовано, що кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Згідно з положеннями статті 104 СК України однією з підстав припинення шлюбу є його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Частиною 3 статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу.
В статті 112 СК України та пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя.
Згідно з положеннями статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки.
Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося з причин відсутності взаєморозуміння між ними, любові один до одного, байдужості до життя та проблем кожного. З березня 2026 року позивач з відповідачем проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Шлюб між ними носить формальний характер, а тому збереження його буде суперечити спільним інтересам та інтересам дітей. Фактично сім`я припинила своє існування. Рішення про припинення шлюбних відносин позивачем прийнято остаточно та без будь-якого емоційного тиску чи примусу. Спір між батьками про місце проживання дітей відсутній.
Згідно з ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у зв`язку з тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, позивач наполягає на розірванні шлюбу, примирення не можливе, отже, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.
Відповідно до частини 2 статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Щодо питання розподілу судових витрат між сторонами суд зазначає наступне.
Позивач не наполягає на стягненні з відповідача судових витрат.
З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про необхідність залишити судові витрати за позивачем.
На підставі викладеного, ст.ст. 24, 104, 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 4, 13, 18, 19, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, - 

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу – задовольнити. 
Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований Ізюмським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про що 19.12.2020 року складено відповідний актовий запис № 165.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В. В. Щепіхіна