РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" червня 2026 р.          Справа № 596/460/26
Провадження № 2-а/596/31/2026
Гусятинський районний суд Тернопільської області
в складі: головуючого судді     Митражик Е.М.
при секретарі судового засідання    Кузик М.Я.
представника позивача адвоката     Печінки П.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Гусятинського районного суду Тернопільської області в селищі Гусятин адміністративну справу за позовом  ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Печінка П.В. звернувся в суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 і просить визнати протиправною та скасувати постанову №4631 від 01.12.2025 року винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 , у відповідності до якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 17 000 гривень. В обгрунтування позову посилається на те, що оскаржувану постанову вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку із недотриманням процедури притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та відсутності в його діях події та складу адміністративного проступку. Рішенням призовної комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 від 26.10.2007 року позивач визнаний непридатним до військової служби в мирний час, 11.01.2008 року йому видано тимчасове посвідчення та знято з військового обліку. До липня 2025 року позивач мав статус особи з інвалідністю 3 групи, а 01.08.2025 року йому встановлено другу групу інвалідності. Крім цього, на утриманні позивача знаходиться троє неповнолітніх дітей - 2015, 2018 та 2022 року народження, а тому він не підлягає призову на військову службу по мобілізації. На початку серпня 2025 року позивач одержав повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , 08.08.2025 року він прибув по виклику, оновив свої військово-облікові дані унаслідок чого отримав відстрочку від призову на військову службу до 31.03.2027 року. 01 квітня 2026 року позивач одержав виклик державного виконавця Гусятинського ВДВС від 31 березня 2026 року з метою пред`явлення документу про сплату штрафу за постановою ІНФОРМАЦІЯ_2 № 4631 від 01.12.2025 року про накладення на нього адміністративного стягнення. Заперечує викладене у постанові про те, що він ніби-то 25.11.2025 року доставлявся працівниками поліції до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення даних та під час звірки даних працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 було виявлено, що він не пройшов повторний огляд військово-лікарської комісії до 05.06.2025 року. Про складання щодо нього оскаржуваної постанови позивачу нічого відомо не було, оскільки постанова йому не вручалась ні особисто, ні поштовим відправленням. Викладені у постанові підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності не відповідають фактичним обставинам справи. Оскаржувана постанова не містить доказів на підтвердження факту події адміністративного правопорушення та винесена за відсутності позивача з рядом процедурних порушень. Зокрема, з позбавленням позивача можливості скористатись усією сукупністю прав, передбачених ст.268 КУпАП. У постанові не міститься жодних доказів про вручення йому письмового направлення на військово-медичну комісію, без якої огляд не проводиться чи докази відмови позивача від проходження ВЛК. Єдиним доказом вчинення позивачем інкримінованого адміністративного правопорушення у даній справі є лише сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення. Відповідач не виконав свого обов`язку щодо сповіщення позивача про розгляд адміністративної справи щодо притягнення його до адміністративної відповідальності. Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Несвоєчасне повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням встановленої процедури. Посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 не дотримано процедури притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, внаслідок чого останній був позбавлений прав, передбачених КУпАП.
Ухвалою суду від 10.04.2026 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення. 
Від представника відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому викладено заперечення на позов. Посилається на те, що позивач станом на момент вчинення адміністративного правопорушення є військовозобов`язаним, перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 , проходив медичний огляд 26.10.2007 року, за результатами якого винесено постанову ВЛК про непридатність до військової служби в мирний час та обмежену придатність до військової служби у воєнний час, не повідомляв про наявність статусу особи з інвалідністю. Вважає, що позивачем вчинено адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.210 КУпАП, а саме, не пройдено повторний медичний огляд військовозобов`язаним, що був визнаний обмежено придатним до військової служби у воєнний час та не виконано обов`язок проходження повторного медичного огляду до 05.06.2025 року. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.
Від представника позивача адвоката Печінки П.В. до суду надійшла відповідь на відзив з викладеними запереченнями на відзив. Зазначає про те, що позивач надав суду докази того, що рішенням призовної комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 від 26.10.2007 року він визнаний непридатним до військової служби в мирний час, а 11.01.2008 року його знято з військового обліку. 08.08.2025 року одержавши повістку, він прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де оновив свої військово-облікові дані та отримав відстрочку від призову до 31.03.2027 року. 25.11.2025 року він до ІНФОРМАЦІЯ_2 не доставлявся, у зазначеному відділенні не перебував, про складання щодо нього адміністративного протоколу чи оскаржуваної постанови позивачу нічого невідомо оскільки постанова йому не вручалась ні особисто, ні поштовим відправленням. Відповідач не долучив до відзиву жодних доказів на доведення правомірності свого рішення що свідчить про незаконність винесеної керівником ІНФОРМАЦІЯ_2 постанови щодо ОСОБА_1 .
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про день, час та місце слухання справи.
Представник позивача адвокат Печінка П.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просив їх задоволити.
Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, в відзиві зазначила про слухання справи в відсутності їх представника.
Дослідивши подані сторонами докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов необхідно задовольнити, виходячи з наступного.
Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян на встановлений порядок управління за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.    
Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.  
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. 
Відповідно до ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
Як слідує із матеріалів справи, ОСОБА_1 являється особою з інвалідністю 3-ї групи, строк до 18.07.2025 року, що слідує з довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №728558, виданою Теребовлянською МСЕК Тернопільського району Тернопільської області від 18.07.2024 року(а.с.7).
З даних з тимчасового посвідчення (взамін військового квитка) № НОМЕР_1 від 17.01.2008 року слідує, що ОСОБА_1 , 1988 року народження, рішенням призовної комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 протокол №7 від 26.10.2007 року визнаний непридатним до в/служби у мирний час за ст. 73 «в» НМОУ №2-1999р (а.с.6). 
З копії свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 від 15.04.2015 року, серії НОМЕР_3 від 23.07.2018 року, серії НОМЕР_4 від 18.02.2012 року, слідує, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 відповідно.
Відповідно до Витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №180/25/1612/В від 01.08.2025, ОСОБА_1 17.07.2025 був направлений на оцінювання в заклад охорони здоров`я, яке було проведено 01.08.2025 року, інвалідність ІІ групи ОСОБА_1 встановлено 17.07.2025 року (а.с.8).
Згідно постанови за №4631 про адміністративне правопорушення від 01 грудня 2025 року складеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_8 відносно ОСОБА_1 встановлено, що «25 листопада 2025 року о 15 год. 00 хв. громадянин ОСОБА_9 був доставлений службовцями Національної поліції у ІНФОРМАЦІЯ_8 за адресою АДРЕСА_1 з приводу уточнення персональних даних. Під час звірки персональних даних було встановлено, що гр. ОСОБА_9 перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також під час звірки персональних даних встановлено, що гр. ОСОБА_9 не пройшов повторно військово-лікарську комісію згідно вимог, встановлених Законом України №3621-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» - до 05 червня 2025 року по теперішній час з метою визнання придатності до військової служби.
Відповідно до частини 11 ст 38 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання і перебування), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні оріаии. де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.
Відповідно до підпункту 1 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів затверджених постановою КМУ №1487 від 30.12.2022 року призовники і військовозобов`язані повинні перебувати на військовому обліку за «декларованим (зареєстрованим) місцем проживання у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки
Відповідно до пункту 23 Правил військовою обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів, затверджених постановою КМУ №1487 від 30.12.2022 р. призовники, військовозобов`язані і резервісти в разі зміни адреси їх місця проживання або інших персональних даних зобов`язані особисто семиденний строк повідомити про такі зміни відповідним органам де вони перебувають на військовому обліку зокрема у випадках визначених постановою КМУ від 07.02.2022 року №265 через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-комунікаційних систем
Відповідно до пункту 60 постанови №560 від 16.05.2024 року «Про затвердження Порядку проведення призову громалян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» особи, які не проходили медичний огляд або в яких закінчився строк дії рішення (постанови) про придатність до військової служби, або які були визнанні обмежено придатним та не проходили повторний медичний огляд з метою визначення їх придатності до військової служби (за винятком тих. які визнанні в установленому порядку особам з інвалідністю) направляються на військово-лікарську комісію.
Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцевих та перехідні положень» ЗУ Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» установлено що громадяни України віком від 25 до 60 років які були визнанні обмежено придатними до військовій служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб визнаних установленому порядку особами з інвалідністю – гр. ОСОБА_1 набув статус особи з інвалідністю інвалід ІІ групи від 17.07.2025 року) з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 05.06.2025 року пройти повторно медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутись до територіального центру комплектування та соціальної підтримки або через електронний кабінет призовника військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду - тобто, станом на 06.06.2025 року, у гр. ОСОБА_9 (на той час він немав статусу особи з інвалідністю) наявні ознаки вчинення діяння, передбаченого ч 3 ст. 210 КУпАП.
Враховуючи вищенаведене громадянин ОСОБА_10 своїми діями (бездіяльністю) порушив вимоги пункту 2 розділу II «Прикінцевих та перехідні положені» ЗУ Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» а саме не пройшов військово-лікарську комісію, який був визнаний обмежено придатним до військово служби до набрання чинності цим Законом з 05.06.2025 року по теперішній час з метою визнання придатності до військової служби. Враховуючи, що громадянин ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП якою на ОСОБА_1 накладено штраф у сумі 17 000 гривень 00 копійок(а.с.17).
Відповідальність за ч.1 ст.210 КУпАП передбачена за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, тягне за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.  
Відповідальність за ч.3 ст.210 КУпАП передбачена за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 
Суд звертає увагу на те, що суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП характеризується наявністю вини у формі прямого чи не прямого умислу та настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел спрямований на їх вчинення. 
Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.    
Усвідомлення означає не лише розуміння фактичних обставин вчиненого діяння, які стосуються предмета, об`єктивної сторони складу конкретного правопорушення, а й розуміння його суспільної небезпеки.
Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. 
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року, у справі № 357/10134/17 Верховний Суд звернув увагу на приписи статті 251 КУпАП, в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами. 
Крім того, згідно зі статтею 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з частиною другою статті 77 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. 
Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі N 524/5536/17 та від 17.07.2019 у справі N 295/3099/17. 
Відповідно до ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). 
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.   
Процедуру складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про такі адміністративні правопорушення: порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття військово-облікових документів чи втрата їх з необережності (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України), врегульовано Інструкцією зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженою наказом Міністерства оборони України № 3 від 01.01.2024 року, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 05.01.2024 року за № 36/41381 (далі Інструкція).  
Тобто, законодавцем імперативно визначено чітку та послідовну процедуру розгляду справ про адміністративне правопорушення, порушення якої є підставою для визнання дій суб`єкта владних повноважень неправомірними, а відтак й для скасування його рішення про притягнення до відповідальності.     
Вказані положення не є формальною вимогою, це важлива законодавча гарантія об`єктивного та справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, надана, зокрема, військовозобов`язаному для захисту своїх прав та інтересів від безпідставного притягнення до відповідальності.    
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення, вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами, з суворим дотриманням процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності.       
Оскаржувана постанова винесена 01.12.2025 року та позивачу не повідомлено про винесену постанову та не надіслано на його адресу.      
Як вбачається із постанови, що підпис у графі «підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності» відсутній.       
Згідно ч.1 ст.285 КУпАП копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.        
Згідно ч. 1,3 ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.   
З матеріалів справи слідує, що розгляд справи проводився без повідомлення особи що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та без його участі, після розгляду справи відповідачем постанова не надсилалася особі, щодо якої винесена.  
Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.       
Судом встановлено, що оскаржувану постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідності за ч. 3 ст. 210 КУпАП не обґрунтовано належними доказами.  
Сама лише постанова по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП (вчинення порушення в особливий період) від 01.12.2025 року не є доказом вчинення адміністративного правопорушення, а лише рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення.   
Таким чином, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність прийняття постанови по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП від 01.12.2025 року, не надано належних та достатніх доказів на підтвердження вчинення позивачем правопорушення, зазначеного в оскаржуваній постанові.
Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні докази, з врахуванням встановленого КАС України обов`язку відповідача доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, суд прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог, а тому постанову про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210 КУпАП №4631 від 01 грудня 2025 року слід скасувати, а провадження у справі закрити.
З урахуванням вищенаведеного, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 5, 9, 72-77, 139, 205, 229, 242, 244-246, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:
Позовні вимоги  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 , жителя АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_5 , РНОКПП НОМЕР_6 ), в інтересах якого діє адвокат Печінка Павло Володимирович (на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правничої допомоги особам, які визначені пунктами 1-2, 9-23, 26-29 частини першої статті 14 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу №017/04.2/3740 від 03.04.2026 року) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_7 ) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення – задовольнити.
Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 №4631 від 01 грудня 2025 року, якою  ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП та накладено штраф в розмірі 17 000,00 гривень – скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя      Елла МИТРАЖИК