ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2026 р. | Справа № 520/21051/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: Жигилія С.П. , Макаренко Я.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Київської митниці на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.02.2026, головуючий суддя І інстанції: Мороко А.С., м. Харків, повний текст складено 16.02.26 по справі № 520/21051/24
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Модус, ЛТД" 
до  Київської митниці   
про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови,

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Модус, ЛТД» (далі – ТОВ «Модус, ЛТД», Товариство, позивач) звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Київської митниці (далі – відповідач, митний орган), в якому просило суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA100000/2024/000023/2 від 13.05.2024;
- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100100/2024/000496;
- стягнути з відповідача (Код ЄДРПОУ 43997555) суму судових витрат на користь ТОВ «Модус, ЛТД» (Код ЄДРПОУ 21203457).
В обґрунтування позовних вимог зазначено про протиправність складених відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів № UA100000/2024/000023/2 від 13.05.2024 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100100/2024/000496, оскільки при здійсненні митного оформлення ввезених на митну територію України товарів за митною декларацією № 24UA100100032346U9 від 13.05.2024 позивачем було надано відповідачу вичерпний перелік як основних так і додаткових документів, які кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товари та їх ціну, підтверджують усі числові значення складових митної вартості і не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.
Також, незважаючи на пред`явлення декларантом абсолютно усіх витребуваних відповідачем додаткових документів та надання додаткових роз`яснень, при перевірці правильності визначення митної вартості товару, митним органом все одно були прийняті оскаржувані рішення та картка відмови.
Посилаючись на приписи статей 53-54 Митного кодексу України (далі – МК України), стверджував, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості, митний орган зобов`язаний перевірити усі складові її числового значення та здійснити перевірку усіх наданих до митного оформлення документів, однак, у спірних правовідносинах відповідач лише обмежився посиланнями на відсутність у наданих Товариством документах усіх необхідних даних для визначення митної вартості за ціною договору та на наявність розбіжностей, проте, жодним чином не конкретизував яким чином це впливає на правильність визначення митної вартості.
На думку позивача, наявність у відповідача обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки саме з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів, при цьому, однієї лише вказівки на наявність розбіжностей та недоліків у поданих документах, без надання відповідних роз`яснень та обґрунтувань, недостатньо для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості.
Переконував, що спрацювання системи управління ризиками є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, проте не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів, оскільки різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.
Зауважив, що окрім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен був також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, чого зроблено не було.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16.02.2026 у справі №520/21051/24 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Модус, ЛТД» (просп. Героїв Харкова, 144, м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл., 61061, код ЄДРПОУ 21203457) до Київської митниці (бульв. Гавела Вацлава, буд. 8 А, м. Київ, 03124, код ЄДРПОУ 43997555) про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови – задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів № UA100100/2024/000023/2 від 13.05.2024.
Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100100/2024/000496.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці (бульв. Гавела Вацлава, буд. 8 А, м. Київ, 03124, код ЄДРПОУ 43997555) на користь ТОВ «МОДУС, ЛТД» (просп. Героїв Харкова, 144, м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл., 61061, код ЄДРПОУ 21203457) судовий збір у розмірі 6482 (шість тисяч вісімдесят дві) грн. 27 коп.
Відповідач, не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість та порушення норм процесуального і матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.02.2026 по справі №520/21051/24 та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «Модус, ЛТД» в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги стверджував про правомірність складеного відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів № UA100000/2024/000023/2 від 13.05.2024, оскільки при здійсненні митного оформлення товарів за митною декларацією № 24UA100100032346U9 від 13.05.2024 відповідачем було виявлено, що надані декларантом до митного оформлення документи містять розбіжності, зокрема, не мають всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, що слугувало підставою для здійснення більш ретельної перевірки заявлених позивачем відомостей про вартість імпортованих товарів.
Пояснив, що під час здійснення митного оформлення товарів за результатами проведених з декларантом консультацій залишилась не підтвердженою заявлена позивачем митна вартість за першим методом, що призвело до виникнення сумнівів у правильності її визначення декларантом.
Стверджував, що відмінності у зазначеній вазі нетто імпортованої партії товару у графі 38 ЕМД та пакувальному листі б/н від 23.04.2024, відсутність будь-яких даних про найменування та опис товару, який імпортується, у копії митної декларації країни відправлення № 24NL4SDEIJ9VCEFDA8 від 30.04.2024, не надання до митного оформлення транспортних документів від безпосередніх перевізників, а також заявок, передбачених пунктом 2.1 договору від 02.08.2019 № 0208/П1 та пунктом 1 договору від 17.01.2024 № 1701/31, які є невід`ємною частиною договорів, наявність посилань у наданих платіжних інструкціях від 25.01.2024 № 21 та від 15.04.2024 № 61, в графі 70 "Деталі платежу", на договір купівлі-продажу та на специфікацію 8541, яка до митного оформлення не надавалась та відсутність у експертному висновку від 09.05.2024 № 47-ЦЗ/24 обґрунтування ціни товару з урахуванням якості товару, умов оплати, розміру партії, кон`юнктурної ситуації на ринку, мали наслідком виникнення у митного органу обґрунтованого сумніву у заявленій позивачем митній вартості товару та витребування додаткових документів на її підтвердження, однак декларантом не було виконано вимогу відповідача, тобто не підтверджено заявлену митну вартість за першим методом.
З огляду на те, що у наданих до митного оформлення документах були відсутні обґрунтовані, документально підтверджені відомості щодо числових значень складових митної вартості, необхідних при її обчисленні, перелік яких встановлений положеннями частини 10 статті 58 МК України, у зв`язку з неподанням декларантом додаткових документів на запит митного органу, митну вартість було скориговано за резервним методом спираючись на дані МД від 15.04.2024 № 24UA100390406077U0 щодо вартості операції зі схожими за описом товарами, умовами поставки та країною походження, приблизно в тій же кількості, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього та дозволяло митному органу об`єктивно оцінити митну вартість товару за резервним методом відповідно до статті 64 МК України. 
Разом з цим, судом першої інстанції не було враховано та досліджено того, що подані декларантом документи не можуть бути підставою для підтвердження митної вартості, оскільки не усувають виявлені розбіжності.
Враховуючи вищевикладене, вважав, що судом першої інстанції не надано належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам та доводам митного органу, що мало наслідком прийняття помилкового рішення про задоволення позовних вимог ТОВ «Модус, ЛТД».
У надісланому до суду апеляційної інстанції відзиві на апеляційну скаргу, позивач просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2026 року у справі № 520/21051/24 залишити без змін.
В обґрунтування відзиву зазначив, що наданих позивачем на підтвердження заявленої митної вартості документів було цілком достатньо для визначення митної вартості товарів за основним методом, а наведені митним органом у спірному рішенні розбіжності спростовуються змістом таких документів, які не суперечили один одному, у повному обсязі доводили обґрунтованість ціни товару, проведення оплати у розмірах, встановлених укладеним контрактом, а транспортні перевізні документи містили достатню інформацію про вартість послуг з перевезення, яка була включена до заявленої митної вартості. 
Посилаючись на висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 13.08.2020 у справі № 815/3451/16, зауважив, що саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.
Оскільки відповідачем не підтверджено належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари, вважав, що суд цілком вірно встановив, що при прийнятті спірного рішення у відповідача були відсутні обґрунтовані сумніви щодо невірного розрахунку позивачем митної вартості товарів за ЕМД.
В іншій частині зміст відзиву на апеляційну скаргу дублює зміст позовної заяви.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «Модус, ЛТД» (просп. Героїв Харкова, буд. 144, м. Харків, 61061, код ЄДРПОУ 21203457) зареєстроване в якості юридичної особи.
Між ТОВ «Модус, ЛТД» та Jinko Solar Denmark Aps укладено договір купівлі продажу від 19.01.2024 № MCEUYP24Q1011 (далі – Договір або Контракт).
Відповідно до розділу 1 Договору, Jinko Solar Denmark Aps поставляє Покупцю фотоелектричні модулі згідно з Додатками та Специфікацією до Контракту. Додатки та Специфікація є невід`ємною частиною цього Контракту.
За змістом положень розділу 2 Договору, кількість Товару визначається відповідно до кількості, зазначеної в Додатку № 2 – Специфікації.
Згідно з розділом 3 Договору, Продавець поставляє Товар Покупцю у термін, зазначений у Додатку № 2 – Специфікації до цього Контракту, після надходження на банківський рахунок Продавця грошових коштів у розмірі, зазначеному в Додатку № 2 – Специфікації до цього Контракту за Товар відповідно до умов оплати, визначених у Розділі 5 цього Контракту. Поставка Товару здійснюється на умовах FCA (Rotterdam) («Порт призначення») відповідно до правил Інкотермс 2020.
Приписами розділу 5 Договору визначено, що умови оплати та порядок розрахунків за кожну партію Товару вказуються в Додатку № 2 – Специфікації до цього Контакту. Дострокова оплата передплати та/або решти вартості дозволяється.
За умовами Додатку № 2 – Специфікації до договору купівлі-продажу від 19.01.2024 № MCEUYP24Q1011, Jinko Solar Denmark Aps постачає ТОВ «Модус, ЛТД» товар загальною кількістю 1240,0000 шт. на загальну суму 91763,1000 євро.
Покупець оплачує 10,00% загальної продажної ціни товару – передплату, шляхом банківського переказу протягом 5 днів з дати цього Договору купівлі-продажу. Покупець оплачує 90,00% загальної Продажної ціни Товару шляхом банківського переказу не пізніше, аніж за 15 днів до очікуваної дати відвантаження на такі Товари.
Відповідно до платіжної інструкції в іноземній валюті № 21 від 25.01.2024, ТОВ «Модус, ЛТД» оплатило продавцю 9176,31 євро.
Згідно з платіжною інструкцією в іноземній валюті № 61 від 15.04.2024, ТОВ «Модус, ЛТД» оплатило продавцю 82586,79 євро.
Всього сплачено 91763,1 євро (9176,31+82586,79 = 91763,1).
За твердженнями позивача поставка товару була «розділена» на дві машини, митне оформлення стосовно митної декларації ІМ 40 ДЕ 24 UA100100032346U9 здійснювалось щодо одного з авто, що зумовило зазначення у митній декларації ІМ 40 ДЕ 24 UA100100032346U9 ціни товару 45881,55 євро.
На підтвердження митної вартості товару до Київської митниці, ТОВ «Модус, ЛТД» надало наступні документи:
- пакувальний лист б/н 23.04.2024;
- рахунок фактуру YP24Q1011SK042304 23.04.2024;
- автотранспортну накладну (Road consignment note) б/н 02.05.2024;
- декларацiю про походження товару (Declaration of origin) YP24Q1011SK042304 23.04.2024;
- акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу (у випадках митного огляду, що здійснюється при виконанні митних формальностей під час митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації) №305080/2024/004284 09.05.2024;
- банківський платіжний документ, що стосується товару № 21 від 25.01.2024;
- банківський платіжний документ, що стосується товару № 61 від 15.04.2024;
- рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 0605/C1 від 06.05.2024;
- документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 0605/Н1 від 06.05.2024;
- висновок про якісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями №505/24 від 09.05.2024;
- висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією № 47-ЦЗ-1/24 від 09.05.2024;
- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Додаткова угода № 1 від 17.04.2024;
- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Додаткова угода № 2 від 07.05.2024;
- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Додаток № 2 (специфікація) від 19.01.2024;
- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №MCEUYP24Q1011 від 19.01.2024;
- договір (контракт) про перевезення № 0208/П1 від 02.08.2019;
- договір (контракт) про перевезення №1701/З1 від 17.01.2024;
- заяву декларанта або уповноваженої ним особи, у вигляді внесення коду до митної декларації, про те, що товари, які декларуються не належать до товарів, що підлягають державному експортному контролю б/н 09.05.2024;
- інші некласифіковані документи (Характеристики 01.05.2024);
- копію митної декларації країни відправлення № 24NL4SDEIJ9VCEFDA8 30.04.2024.
Під час здійснення митного оформлення Київською митницею здійснено запит до позивача щодо надання додаткових документів, а саме: за наявності - інших платіжних та/або бухгалтерських документів, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортних (перевізних) документів, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (передбачені наказом МФУ від 24.05.2012 № 599); якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування належної якості; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару.
Крім того, у запиті інспектором зазначено, що у графі 38 МД вказано вагу нетто 17360 кг, що не відповідає даним пакувального листа від 23.04.2024 б/н, а саме – 19670 кг; у копії митної декларації країни відправлення № 24NL4SDEIJ9VCEFDA8 від 30.04.2024 відсутні будь-які дані про найменування та опис товару, який імпортується, у зв`язку з чим неможливо ідентифікувати вказаний документ з оцінюваною партією товару.
З цього приводу позивачем повідомлено митний орган, що у відправника товару сталася технічна помилка, яка полягала у невірному зазначенні у Packing list б/н від 23.04.2024 (до invoice YP24Q1011SK042304) ваги нетто, у зв`язку з чим, відправником надіслано виправлений Packing list № 1 від 13.05.2024 (до invoice YP 24Q1011SK042304) де зазначена правильна вага нетто, а саме 17360 кг ,який було надано митному органу.
Також повідомлено, що відправник виправив помилки у експортній декларації №24NL4SDEIJ9VCEFDA8 від 30.04.2024 в частині ваги товару нетто, у зв`язку з чим, відправником надіслано нову експортну декларацію 24NL5AU3VTUD7Q0DA7 від 13.05.2024 з правильною вагою нетто – 17360 кг, яка була надана відповідачу при митному оформленні.
Крім того, ТОВ «Модус, ЛТД» під час проведення процедури консультацій повідомило, що у експортних деклараціях відправника, а саме у № 24NL4SDEIJ9VCEFDA8 від 30.04.2024 (з помилкою у вазі нетто) та № 24NL5AU3VTUD7Q0DA7 від 13.05.2024 (виправлена декларація) є найменування товару, а саме у графі 31 зазначено «ZONNENPANELEN», що у перекладі з нідерландської мови означає «сонячні панелі», а також вказано кількість вантажних місць - 20, що відповідає інформації пакувального листа б/н від 23.04.2024 (до інвойсу №YP24Q1011SK042304) та змісту декларації № 24UA100100032346U9 від 13.05.2024.
Щодо наявності інших платіжних та/або бухгалтерських документів, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару», ТОВ «Модус, ЛТД» повідомило, що даний товар постачається вперше, тому декларант не має інших платіжних/або бухгалтерських документів, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.
З приводу транспортних (перевізних) документів зазначив, що до декларації №24UA100100032346U9 додані: рахунок-фактура № 0605/C1 від 06.05.2024 (гр.44 код документа 3004) та довідка про транспортні витрати № 0605/Н1 від 06.05.2024 (гр.44, код документа 3007).
Щодо здійснення страхування, а також документів, які містять відомості про вартість страхування належної якості, ТОВ ««Модус, ЛТД» повідомило, що за умовами поставки страхування товару не потрібне і воно не здійснювалось.
З приводу договорів (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаними з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, ТОВ «Модус, ЛТД» зауважило про додані до декларації № 24UA100100032346U9: договір перевезення 0208/П1 від 02.08.2019 (між ТОВ «Компанія «Транспеле» та експедитором ФОП ОСОБА_1 ) та договір 1701/З1 від 17.01.2024 (між ТОВ «МОДУС, ЛТД» та експедитором ФОП ОСОБА_1 ).
Щодо рахунків про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом) ТОВ «Модус, ЛТД» повідомило, що до декларації № 24UA100100032346U9 вже були додані: рахунок № 0605/C1 від 06.05.2024 та рахунок на перевезення, який буде сплачено згідно з договором 1701/З1 від 17.01.2024 в термін не пізніше 5-ти банківських днів після доставки вантажу одержувачу, за умови пред`явлення Експедитором (електронною поштою) CMR або ТТН зі штампом одержувача, якщо інше не зазначено в заявці.
З приводу рахунків про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту)» ТОВ «Модус, ЛТД» повідомило про відсутність інших рахунків крім договорів на перевезення.
Щодо виписки з бухгалтерської документації ТОВ «Модус, ЛТД» зазначило, що цей товар постачається вперше, тому позивач не має виписки з бухгалтерської документації. Товар ще не поставлено на бухгалтерський облік.
З приводу каталогів, специфікацій, прейскурантів (прайс-листи) виробника товару, ТОВ ««Модус, ЛТД» зауважено, що специфікація вказана та надіслана до декларації №24UA100100032346U9 (гр.44 код 4103). Каталог продукції знаходиться в електронному вигляді Сонячні батареї Jinko Solar JKM585N-72HL4 (V) (n - type) 585 Вт купити в Україні - Eco-Tech.com.ua.
13.05.2025 митним органом винесено рішення про коригування митної вартості товарів № UA100100/2024/000023/2 від 13.05.2024 та складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100100/2024/000496.
Не погодившись із зазначеними рішенням про коригування митної вартості товарів та карткою відмови, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості та протиправності оскаржуваного рішення Київської митниці про коригування митної вартості товарів № UA100100/2024/000023/2 від 13.05.2024, оскільки надані позивачем як до суду так і відповідачу, відповідно до частини 2 статті 53 МК України, документи у повній мірі підтверджували митну вартість товару, підлягали обчисленню та містили всі реквізити, які ідентифікували ввезений товар, водночас відповідачем не підтверджено встановлених під час митного оформлення розбіжностей у наданих позивачем до митного оформлення документах щодо митної вартості товару.
Оскільки, картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100100/2024/000496 винесена відповідачем у зв`язку з прийняттям спірного рішення про коригування митної вартості, яке визнано судом протиправними, суд першої інстанції вважав, що спірна картка відмови також підлягає скасуванню.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, який набрав чинності з 01.06.2012 (далі – МК України).
Статтею 246 МК України встановлено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію (частина 1 статті 248 МК України).
Згідно з частиною 8 статті 257 МК України, митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів.
На виконання статті 52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
Статтею 49 МК України передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
При цьому ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (частина п`ята статті 58 МК України).
Відповідно до частини першої статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Таким чином, методи визначення митної вартості товарів можуть бути підрозділені на: а) основний; б) другорядні. Крім того, митним законодавством передбачена система другорядних методів. Під час визначення митної вартості товарів учасник митних відносин може застосувати тільки один із різновидів методів - основний метод або ж конкретний другорядний метод. Застосування методу визначення вартості товарів повинно бути обґрунтованим.
Колегія суддів зауважує, що пріоритетним до застосування є саме основний метод. Це, відповідно, обумовлює необхідність, у випадку наявності достатніх підстав, застосовувати в першочерговому порядку основний метод визначення митної вартості товару. Тільки у випадку відсутності необхідних умов для застосування основного методу, повинні застосовуватися методи закріплені приписами пункту другого частини першої статті 57 МК України, які застосовуються у субсидіарному порядку - учасник митних відносин обирає один із системи другорядних методів. Про субсидіарний характер застосування другорядних методів свідчить зміст положень частини третьої статті 58 МК України.
Згідно з частиною другою статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
Відповідно до частини 5 статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:
1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;
2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;
3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;
4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;
5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;
6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.
Положеннями частини 6 статті 54 МК України встановлено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;
4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Згідно з частиною 1 статті 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
За правилами частини третьої статті 58 МК України у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Таким чином, документальне підтвердження в аспекті відповідних митних процедур має своїм завданням підтвердити: а) заявлену митну вартість товарів; б) обраний суб`єктом господарювання метод визначення такої вартості.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 Митного кодексу України).
За правилами частини п`ятої статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Зі змісту статті 53 МК України випливає, що законом передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.
Дана норма кореспондує й положенням частини третьої статті 318 МК України, якою встановлено, що митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
Водночас, частиною третьою статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Верховний Суд неодноразово у своїх рішеннях (постанови, від 12 березня 2019 року у справі № 826/2313/16, від 27 березня 2020 року у справі № 540/2605/18, від 25 листопада 2020 року у справі № 1.380.2019.001657, від 15 квітня 2021 року у справі № 804/14964/15, від 02 травня 2024 року у справі № 520/22458/23) звертав увагу на те, що обов`язок довести задекларовану митну вартість товару лежить на декларанті. Декларант при митному оформленні імпортованого товару зобов`язаний надати документи за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України. Митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Необхідність витребовування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість.
Водночас повноваження контролюючого органу витребовувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Не надання декларантом витребовуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнів щодо достовірності наданої декларантом інформації.
Неподання декларантом документів, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МК України, не тягне для нього безумовних негативних правових наслідків. Неподання таких документів може тягнути за собою відмову в митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та, відповідно, коригування митної вартості товарів лише в тому разі, коли у митниці будуть обґрунтовані підстави вважати, що таке неподання зумовило неповноту та/або недостовірність відомостей про митну вартість.
При перевірці судом у разі оскарження декларантом рішення про коригування митної вартості підлягають встановленню обставини та відомості, щодо яких у митного органу виникли сумніви, обґрунтованість причин та підстав витребовування додаткових документів, неможливості визначення митної вартості за обраним декларантом методом та поданими й додатково витребовуваними документами.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.03.2026 по справі № 520/458/25.
Так, зі змісту спірного рішення про коригування митної вартості товарів колегією суддів встановлено, що виникнення обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості за ціною угоди, митний орган пов`язує з виявленими розбіжностями у документах, поданих для підтвердження митної вартості товару відповідно до статті 53 Митного кодексу України, а також з наявністю цінової інформації в ЄАІС Держмитслужби України щодо подібних/аналогічних товарів митне оформлення яких вже здійснено за ціною вищою ніж рівень митної вартості задекларований позивачем, у зв`язку з чим зроблено висновок про не зазначення всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. З посиланням на приписи статей 54, 55, 57, 58 - 63 МК України, відповідачем зазначено про невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у статті 58 МК України, в частині достовірності відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, у тому числі ціни, що була фактично сплачена чи підлягала сплаті.
В якості фактичних підстав для здійснення митним органом коригування митної вартості імпортованих позивачем партій товарів у спірному рішенні вказано, зокрема, про:
- зазначення у графі 38 МД ваги нетто 17360 кг, що не відповідає даним пакувального листа від 23.04.2024 б/н, відповідно до якого, вага нетто складає 19670 кг;
- відсутність будь-яких даних про найменування та опис товару, який імпортується, у копії митної декларації країни відправлення № 24NL4SDEIJ9VCEFDA8 від 30.04.2024, у зв`язку з чим неможливо ідентифікувати вказаний документ з оцінюваною партією товару;
- не надання до митного оформлення транспортних документів від безпосередніх перевізників, а також заявок, передбачених пунктом 2.1 договору від 02.08.2019 № 0208/П1 та пунктом 1 договору від 17.01.2024 № 1701/31, які є невід`ємною частиною договорів;
- наявність посилань у наданих платіжних інструкціях від 25.01.2024 № 21 та від 15.04.2024 № 61, в графі 70 «Деталі платежу», на договір купівлі-продажу та на специфікацію 8541, яка до митного оформлення не надавалась, у зв`язку з чим їх неможливо ідентифікувати як банківські платіжні документи, які стосуються оцінюваного товару;
- прийняття до уваги митницею наданого експертного висновку від 09.05.2024 № 47-ЦЗ/24, але відсутність підстав для визнання митної вартості з його врахуванням, оскільки висновок містить інформацію лише стосовно ціни оцінюваного товару та носить «консультативний» характер за відсутності в ньому обґрунтування ціни товару з урахуванням якості товару, умов оплати, розміру партії, кон`юнктурної ситуації на ринку.
Надаючи оцінку правомірності рішення про коригування митної вартості товарів № UA100000/2024/000023/2 від 13.05.2024 колегія суддів зазначає наступне.
Дослідивши наявний в матеріалах справи Контракт, колегія суддів встановила, що документом, на підставі якого повинна бути визначена вартість товару при здійсненні митного оформлення ввезених на митну територію України товарів за митною декларацією №24UA100100032346U9 від 13.05.2024, є відповідна специфікація (пункт 2.1. Контракту), відповідно до якої позивачу повинен бути поставлений товар «сонячні панелі» JKM585N-72HL4-V585 загальною кількістю 1240,0000 шт., на загальну суму 91763,1000 євро.
Колегією суддів встановлено, що на частину з товару, який повинен був поставлений за вказаною специфікацією у кількості (620 шт), і було складено Інвойс № YP24Q1011SK042304 на суму 45881,55 євро та оформлена ЕМД № 24UA100100032346U9 від 13.05.2024. 
При цьому, у доданому до митного оформлення пакувальному листі від 23.04.2024 на поставку вказаного товару кількість товару визначено на рівні 620 шт, вага нетто - 19670,00 кг, брутто - 20670,0 кг.
Однак у ЕМД № 24UA100100032346U9 від 13.05.2024 вага нетто вказана на рівні 17360,00 кг, що викликало сумнів у митного органу у достовірності вказаних позивачем числових значень та слугувало підставою для витребування додаткових доказів.
Колегія суддів зауважує, що у відповідь на запит відповідача, декларант надав митному органу виправлений відправником товару пакувальний лист № 1 від 13.05.2024 (до інвойсу № YP 24Q1011SK042304) із зазначенням правильної ваги нетто, а саме 17360 кг, а також повідомив, що первинне зазначення ваги нетто – 19670,00 кг сталось внаслідок технічної помилки, тобто, фактично усунув первинні розбіжності щодо ваги нетто, які було зазначено у ЕМД № 24UA100100032346U9 від 13.05.2024 та пакувальному листі від 23.04.2024. Однак, митний орган взагалі не надав жодної оцінки додатково поданим документа та поясненням позивача.
З огляду на додатково надану виправлену декларацію країни відправлення № 24NL5AU3VTUD7Q0DA7 від 13.05.2024 із зазначенням у графі 31 найменування товару - «ZONNENPANELEN», що у перекладі з нідерландської мови означає «сонячні панелі», при кількості вантажних місць – 20 та вартістю товару - 45881,55 євро, що відповідає інформації, вказаної у виправленому пакувального листа б/н від 23.04.2024, Інвойсі № YP24Q1011SK042304 та ЕМД № 24UA100100032346U9 від 13.05.2024, посилання митного органу про відсутність будь-яких даних про найменування та опис товару, який імпортується, у копії первинно наданої митної декларації країни відправлення № 24NL4SDEIJ9VCEFDA8 від 30.04.2024, що унеможливлює ідентифікацію товару, який поставлено до митниці, є неприйнятними.
Колегія суддів зауважує, що згідно з частиною 3 статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, 7) копію митної декларації країни відправлення.
Тобто, ці документи, зокрема митна декларація країни відправлення, не входять до переліку обов`язкових документів, які має надати декларант до митного органу.
Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Вищого адміністративного суду України від 14.05.2015 у справі № 804/9934/13-а, з урахуванням змісту частини 2 статті 53 МК України, декларація країни відправлення не є документом, що підтверджує митну вартість товарів та числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості товару.
Тобто, відомості з експортної митної декларації митний орган може використовувати лише в якості додаткової довідкової інформації, а тому посилання на них, як на підставу для коригування, заявленої декларантом митної вартості, є хибним.
З приводу не надання до митного оформлення транспортних документів від безпосередніх перевізників, а також заявок, передбачених пунктом 2.1 договору від 02.08.2019 № 0208/П1 та пунктом 1 договору від 17.01.2024 № 1701/31, які є невід`ємною частиною договорів, що на думку апелянта є підставою для коригування митної вартості, колегія суддів зазначає наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, до розрахунку митної вартості товарів за першим методом її визначення за ЕМД № 24UA100100032346U9 від 13.05.2024 декларантом було додано вартість транспортування товару з порту з міста Rotterdam (Нідерланди) до місця ввезення в Україну – м/п Ужгород, Україна у розмірі 130000,00 грн, яка складається з транспортних послуг, наданих декларанту експедитором ФОП ОСОБА_1 на підставі договору № 1701/З1 на надання послуг з організації міжнародних і міжміських вантажних автоперевезень і транспортно – експедиційне обслуговування від 17.01.2024 (далі – Договір № 1701/З1).
Положеннями статті 12 Закону України “Про транспортно-експедиторську діяльність” № 1955-IV від 01.07.2004 (далі – Закон № 1955-IV) визначено, що факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.
Відповідно до частин 8, 9, 10 статті 9 Закону № 1955-IV платою експедитору вважаються кошти, сплачені клієнтом експедитору за належне виконання договору транспортного експедирування. У плату експедитору не включаються витрати експедитора на оплату послуг (робіт) інших осіб, залучених до виконання договору транспортного експедирування, на оплату зборів (обов`язкових платежів), що сплачуються при виконанні договору транспортного експедирування. Підтвердженням витрат експедитора є документи (рахунки, накладні тощо), видані суб`єктами господарювання, що залучалися до виконання договору транспортного експедирування, або органами влади.
Тобто, відповідно до чинного законодавства експедитор має право вчиняти усі необхідні дії щодо забезпечення перевезення товару з пункту відправки до пункту призначення від імені клієнта, укладає з перевізниками відповідні договори, після складання яких має встановлену ціну щодо наданих послуг з перевезення, яка обговорюється та узгоджується з клієнтом.
За приписами розділу ІІІ "Правил заповнення декларації митної вартості", затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 "Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення" (далі - Правила № 599), для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати:
рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;
банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури;
калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.
Якщо відсутні будь-які відомості про фактичні витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, для розрахунку зазначених витрат використовуються тарифи, які застосовуються перевізниками для відповідного виду транспорту, що діяли на дату транспортування товару.
З аналізу вищенаведеного вбачається, що витрати з транспортування можуть бути підтверджені будь-якими документами, які містять реквізити сторін, суму та умови платежу, відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів, підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг, відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України, тощо.
Колегією суддів встановлено, що між ФОП ОСОБА_1 (далі – експедитор, виконавець) з однієї сторони та ТОВ «Модус, ЛТД» (далі – замовник, клієнт) з іншої укладено Договір № 1701/З1, предметом якого є надання експедитором замовнику за його рахунок за обумовлену в договорі винагороду комплексу дій, пов`язаних з організацією міжнародних вантажних автомобільних перевезень вантажів замовника, в подальшому іменовані вантажі.
За приписами пункту «в» розділу 2 Договору № 1701/З1 виконавець зобов`язаний вжити всіх заходів для забезпечення збереження вантажу, що перевозиться. Виконавець зобов`язаний укласти договір з перевізником вантажу, умови якого передбачають відповідальність перевізника у розмірі втраченого або пошкодженого вантажу в разі його пошкодження або втрати.
Відповідно до пункту 3.1. Договору № 1701/З1 вартість транспортно – експедиційних послуг узгоджується сторонами у кожному конкретному випадку в заявці на перевезення і відбивається в рахунку, що виставляється виконавцем замовнику проти заявки.
З аналізу вищенаведених положень Договору № 1701/З1 вбачається, що основним документом, підтверджуючим вартість транспортно – експедиційних послуг, наданих позивачу експедитором ФОП ОСОБА_1 є відповідний рахунок, який відображає суму, узгоджену сторонами у заявці на перевезення.
Колегією суддів встановлено, що до митного оформлення позивачем було надано рахунок – фактуру № 0605/С1 від 06.05.2024, відповідно до якого, експедитором надано декларанту, зокрема, транспортно – експедиційні послуги за маршрутом Роттердам, Нідерланди – п/п Ужгород, а/м НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , загальною вартістю 130000,00 грн, що узгоджується із задекларованою позивачем вартістю витрат на транспортування.
При цьому, оскільки за умовами договору № 1701/З1 вартість витрат на транспортування відповідає вказаної у заявці на перевезення та у рахунку.
Крім того, з аналізу вищенаведених приписів розділу ІІІ Правил № 599 вбачається, що заявки до договорів з перевізниками не є обов`язковим документом, що підтверджує митну вартість товарів. Стверджуючи про відсутність такого документа, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не зазначив яким саме чином вказані обставини вплинули на достовірність визначення декларантом задекларованої митної вартості.
А відтак, не надання заявки на перевезення, за відсутності посилань на розбіжності у наданих декларантом документах, не може бути підставою для коригування митної вартості.
Колегією суддів також встановлено, що на виконання умов Договору № 1701/З1 експедитором ФОП ОСОБА_1 укладено договір надання послуг № 0208/П1 від 02.08.2019 (далі – Договір № 0208/П1) з ТОВ «КОМПАНІЯ «ТРАНСПЕЛЕ» (далі – перевізник), предметом якого є регламентування взаємовідносин між перевізником і експедитором, що виникають при плануванні, розрахунках і здійсненні міжнародних і внутрішніх (по Україні) автомобільних перевезень вантажів і наданні інших послуг, пов`язаних з автомобільними перевезеннями вантажів.
Зазначений договір надавався декларантом при здійсненні митного оформлення імпортованої партії товарів, а тому твердження відповідача про не надання до митного оформлення транспортних документів від безпосередніх перевізників є таким, що спростовано під час апеляційного перегляду справи.
Колегія суддів зауважує, що до митного оформлення було надано також довідку про транспортні витрати № 6505/Н1 від 06.05.2024, якою ФОП ОСОБА_1 повідомила, що витрати з транспортування вантажу для ТОВ «Модус, ЛТД», згідно з договором № 1701/З1 від 17.01.2024 по маршруту Rotterdam (Нідерланди) – м. Харків (Україна), автомобілем № НОМЕР_1 / НОМЕР_2 складають:
- по іноземній території до кордону України (м/п Ужгород) – 130000,00 грн;
- від митного кордону України до м. Харків (Україна) – 85913,00 грн.
Слід зауважити, що відповідач, наполягаючи на наданні додаткових документів щодо понесених витрат саме експедитором під час здійснення перевезення вантажу позивача, зокрема, транспортних документів від безпосередніх перевізників, не наводить будь-яких розбіжностей в наданих позивачем документах на підтвердження заявленого розміру понесених позивачем витрат на транспортування товару з міста Роттердам (Нідерланди) до м/п Ужгород (Україна). Доказів неправильності обчислення розміру таких витрат відповідачем до суду не надано.
З огляду на викладене, ненадання разом з митною декларацією транспортних документів від безпосередніх перевізників, за відсутності зазначення яким саме чином вказані обставини вплинули на достовірність визначення декларантом задекларованої митної вартості, не може бути підставою для коригування митної вартості.
Враховуючи, що до митної вартості товару підлягають включенню витрати, понесені декларантом, а не іншими суб`єктами господарювання, що залучалися до виконання договору транспортного експедирування за ініціативою експедитора, вимога митного органу про надання таких додаткових відомостей у даному випадку є безпідставною.
Щодо тверджень митного органу про наявність посилань у наданих платіжних інструкціях від 25.01.2024 № 21 та від 15.04.2024 № 61, в графі 70 «Деталі платежу», на договір купівлі-продажу та на специфікацію 8541, яка до митного оформлення не надавалась, у зв`язку з чим їх неможливо ідентифікувати як банківські платіжні документи, які стосуються оцінюваного товару, колегія суддів зазначає наступне.
Так, дослідивши наявні у матеріалах справи платіжні інструкції від 25.01.2024 № 21 та від 15.04.2024 № 61, колегією суддів встановлено, що у графі 70 «Деталі платежу» зазначено «Prepayment for contract MCEUYP24Q1011 of 19.01.2024, Attachment 2/Specification, 8541», тобто, платіжні інструкції містять посилання на належний Контракт та Специфікацію (Attachment 2 мовою оригіналу), при цьому, 8541 не є номером Специфікації, як помилково стверджує відповідач, а є кодом УКТЗЕД, який відповідає коду, зазначеному у ЕМД №24UA100100032346U9 від 13.05.2024 - «85414300», що свідчить про неналежне дослідження відповідачем документів, наданих до митного оформлення та коригування митної вартості на підставі хибного уявлення змісту наданих документів.
Щодо сумнівів митного органу стосовно відомостей, зазначених у експертному висновку від 09.05.2024 № 47-ЦЗ/24, як підстави для коригування митної вартості товарів, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що за приписами пункту 8 частини 3 статті 53 МК України митний орган виключно у встановлених цією частиною випадках може витребувати такі додаткові документи як висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини, та лише у випадку наявності такого документа.
Колегія суддів наголошує, що відомості щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за імпортовані позивачем товари, встановлено не у звіті про оцінку майна, а безпосередньо у Інвойсі. При цьому, звіт про оцінку майна від 04.12.2025 №0001/04122025 наданий додатково на підтвердження відсутності заниження митної вартості товару.
За правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 12 квітня 2023 року у справі № 826/7411/15, що підлягає врахуванню в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України, висновки про якісні і вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини є додатковим документом, який подається для підтвердження заявленої митної вартості товарів та повинні оцінюватися у комплексі з іншими документами, поданими позивачем, а інформація, що міститься в таких висновках має виключно інформаційний характер і не може бути визначальною при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів.
Надаючи оцінку правомірності застосування відповідачем резервного методу визначення митної вартості товарів, колегія суддів виходить з такого.
Порядок коригування митної вартості товарів встановлено статтею 55 МК України. Відповідно до частини другої цієї статті письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.
За Правилами заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затвердженими наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року № 598, графа 33 рішення про коригування митної вартості товарів "Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" має містити окрім зазначення номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, пояснення щодо зроблених коригувань, зважаючи на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умови поставки, комерційні умови та докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості. 
Однак, як вбачається зі змісту спірного рішення про коригування митної вартості, відповідач, обґрунтовуючи застосування резервного методу для визначення митної вартості задекларованого позивачем товару, в порушення вказаних вимог, обмежився лише посиланням на номер та дату митної декларації, яка були взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, не відобразивши при цьому пояснень щодо зроблених коригувань з наведенням порівняння обсягів партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов за митною декларацією позивача та декларацією, яка використана митним органом при визначенні митної вартості, порівняльних характеристик імпортованого товару та товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом. При цьому, у рішенні не проведено детальне дослідження ЕМД від 15.04.2024 № 24UA100390406077U0 з доданими до неї документами, не наведено вартісні та якісні характеристики товару, що має суттєве значення, оскільки ціна товару за контрактом встановлюється виходячи не з ваги товару, а з його характеристик, а ідентифікація раніше оформленого митницею товару, на підставі лише зазначених вище відомостей не можлива лише з посиланням на раніше оформлену митну декларацію.
Крім того, з наданої до матеріалів справи митної декларації від 15.04.2024 № 24UA100390406077U0, яка брались відповідачем за основу при коригуванні митної вартості товарів, вбачається, що характеристики імпортованих товарів за вказаним документом є відмінними від тих, що декларувались позивачем.
Так, відповідно до наданої відповідачем до матеріалів справи порівняльної ЕМД від 15.04.2024 № 24UA100390406077U0 декларувався товар 1:
- Сонячні панелі фотогальванічні, елементи зібрані у модулі для отримання електричної енергії (сонячні панелі), без додаткового обладнання, загально – промислового призначення, нові: Фотоелектричний модуль 585W Tiger Neon – type Silver Frame Mono (JKM585N-72HL4-V SF, кат номер 100-279, к-ть 620 шт; Торговельна марка Jinko Solar, Виробник: Jinko Solar, Країна відправлення/експорту Чехія (CZ). Умови поставки DAP UA Київ. Маса брутто (кг)17760, маса нетто (кг) 17360.
Разом з цим, відповідно до поданої до митного оформлення ТОВ «Модус, ЛТД» ЕМД № 24UA100100032346U9 від 13.05.2024, позивачем імпортувався такий товар:
- Фотоелектричні елементи, зібрані у модуль. Модуль складається з фотоелектричних елементів, які разом являють фотоелектричний сонячний модуль, який призначений для отримання сонячної електричної енергії. JKM585N-72HL4-V PHOTOVOLTAIC MODULES – 620 шт. (фотоелектричний модуль JKM585N-72HL4-V). Тип панелі монокристалічна, потужність 585 Вт, сонячна панель не містить додаткових пристроїв, Торговельна марка Jinko Solar, Виробник: Jinko Solar. Країна відправлення/експорту Нідерланди (NL). Умови поставки FCA NL Rotterdam. Маса брутто (кг) 20670, маса нетто (кг) 17360.
З аналізу вищенаведеної ЕМД позивача та порівняльної ЕМД, що використовувалась відповідачем при коригування митної вартості імпортованого ТОВ «Модус, ЛТД» товару вбачається, що види товару, їх якісні характеристики (за найменуванням, описом, масою брутто, країною експорту) та за умовами поставки (DAP UA Київ та FCA NL Rotterdam є суттєво відмінними, що могло мати істотний вплив на визначення ціни за одиницю товару.
Наведене у сукупності дає підстави для висновку, що зазначені у порівняльній декларації товари не є подібними (аналогічними) товарам, вказаним у ЕМД № 24UA100100032346U9 від 13.05.2024, а тому у митного органу були відсутні підстави здійснювати коригування на підставі вказаних відомостей.
Колегія суддів зазначає, що згідно з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 21.08.2018 у справі № 804/1755/17, від 25.05.2021 у справі №520/10386/2020 та від 13.01.2022 у справі № 520/11061/2020, не доведення ознак подібності товарів та умов імпорту не дозволяє порівнювати показники митної вартості таких товарів.
Колегія суддів наголошує, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості. 
За висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 05 травня 2022 року у справі № 2040/6019/18, наявність у названій системі інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за другорядними методами, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, сезонність, наявність знижок тощо), і сама по собі не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.
Підсумовуючи викладене вище, колегія суддів, оцінивши під час розгляду справи документи, які подавались позивачем під час митного оформлення товарів, вважає, що вони кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, а отже у сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.
В той же час відповідачем не надано доказів на спростування визначеної позивачем вартості товарів, а зазначення митним органом у спірному рішенні про подання декларантом невідповідних документів, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товарів та рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, без наведення детальних обґрунтувань щодо зроблених коригувань, порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості тощо, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або підставою для незастосування обраного ним методу її визначення.
З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що у відповідача були відсутні фактичні підстави для витребування додаткових документів та для коригування заявленої декларантом митної вартості.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Разом з тим відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності коригування митної вартості ввезеного позивачем товару за резервним методом визначення митної вартості згідно з оскаржуваним рішенням про коригування митної вартості товарів № UA100000/2024/000023/2 від 13.05.2024.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення Київської митниці про коригування митної вартості товарів № UA100000/2024/000023/2 від 13.05.2024, винесене відповідачем необґрунтовано, без урахування всіх обставин, які мали значення для його прийняття, не на підставі та не у спосіб, що передбачені Митним кодексом України, тобто всупереч статті 19 Конституції України, а тому є протиправним та підлягає скасуванню, що зумовлює задоволення позовних вимог. 
З огляду на вказане, картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100100/2024/000496, яка винесена відповідачем у зв`язку з прийняттям спірного рішення про коригування митної вартості, яке визнано судом протиправними, підлягає скасуванню.
Згідно з частиною 1 статті 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги з вищезазначених підстав не спростовують висновків суду першої інстанції.
Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 4 ст. 241, ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Київської митниці - залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.02.2026 по справі № 520/21051/24 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя | | Т.С. Перцова
Судді | | С.П. Жигилій   Я.М. Макаренко