ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2026 року | Справа №160/17953/26

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ДРИММ» до Дніпровської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

23.06.2026 Товариство з обмеженою відповідальністю «ДРИММ» (далі – позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Дніпровської міської ради (далі – відповідач), у якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність Дніпровської міської ради з не розгляду у передбачений діючим законодавством спосіб та строк клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ДРИММ» про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, орієнтовною площею 0,015 га під нерухомим майном Товариства з обмеженою відповідальністю «ДРИММ», що розташоване за адресою: вул. Київська, буд. 2А у м. Дніпро, по фактичному розміщенню автозаправної станції, яка перебуває у приватній власності Товариства з обмеженою відповідальністю «ДРИММ»;
- зобов`язати Дніпровську міську раду надати Товариству з обмеженою відповідальністю «ДРИММ» дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, орієнтовною площею 0,015 га під нерухомим майном Товариства з обмеженою відповідальністю «ДРИММ», що розташоване за адресою: вул. Київська, буд. 2А у м. Дніпро, по фактичному розміщенню автозаправної станції, яка перебуває у приватній власності Товариства з обмеженою відповідальністю «ДРИММ». 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з метою отримання в оренду земельної ділянки, 19.05.2026 Товариство з обмеженою відповідальністю «ДРИММ» направило до міського голови Дніпровської міської ради Філатова Б.А. клопотання, в якому просило надати дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, орієнтовною площею 0,015 га під нерухомим майном ТОВ «ДРИММ», що розташоване за адресою: вул. Київська, буд. 2А у м. Дніпро, по фактичному розміщенню автозаправної станції, яка на праві приватної власності належить Товариству. Цільове призначення земельної ділянки – для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу. До клопотання були надані такі документи: копія виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; копія наказу №1-К від 16.10.2019 про призначення директора; копія паспорта та РНОКПП ОСОБА_1 ; копія витягу з Державного реєстру речових прав; копія іпотечного договору; Копія технічного паспорта від 22.12.2023; Копія технічного паспорта з витягом з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації ЄДЕССБ; Графічний матеріал із зазначенням місця розташування меж земельної ділянки. Протягом визначеного діючим законодавством терміну, Дніпровська міська рада не розглянула вищезазначене клопотання товариства, не повідомила про результати розгляду клопотання про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою. Вважаючи зазначену бездіяльність Дніпровської міської ради протиправною, та наявними правові підстави для зобов`язання Дніпровської міської ради надати Товариству з обмеженою відповідальністю «ДРИММ» дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, орієнтовною площею 0,015 га під нерухомим майном позивача, що розташоване за адресою: вул. Київська, буд. 2А у м. Дніпро, по фактичному розміщенню автозаправної станції, яка перебуває у приватній власності товариства, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою. Позивач стверджує, що у відповідача були відсутні правові підстави не розглядати клопотання позивача про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.06.2026 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
09.07.2026 представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування правової позиції зазначено, що заявлена у клопотанні орієнтовна площа земельної ділянки 0,015 га (150 кв.м) майже у 45 разів перевищує площу зареєстрованого об`єкта нерухомості (3,3 кв.м) і жодним чином не обґрунтована документально – ні відомостями про фактичні межі забудови, ні технічною документацією, яка б підтверджувала необхідність саме такої площі для обслуговування об`єкта. За відсутності такого обґрунтування відповідач був позбавлений можливості перевірити відповідність заявленої площі вимогам ч. 2 ст. 134 Земельного кодексу України, що є самостійною і достатньою підставою для додаткового вивчення клопотання, а не для автоматичного надання дозволу в заявлених межах. Розгляд клопотання позивача об`єктивно потребував часу, необхідного для отримання зазначених висновків, а сам факт неприйняття рішення протягом місячного строку не свідчить автоматично про протиправність бездіяльності ради за відсутності доказів того, що усі законодавчо визначені передумови для прийняття позитивного рішення були дотримані. Матеріалами справи не підтверджено виконання позивачем усіх передбачених законом умов для прийняття позитивного рішення, а саме: не підтверджено обґрунтованість заявленої площі земельної ділянки та не підтверджено відповідність місця її розташування містобудівній документації. За таких обставин задоволення позовної вимоги про зобов`язання Ради надати дозвіл безпосередньо судовим рішенням, оминаючи стадію перевірки цих обставин уповноваженим органом, суперечило б принципу неприпустимості підміни судом суб`єкта владних повноважень, закріпленому в ч. 2 ст. 2, ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, та становило б втручання у дискреційні повноваження органу місцевого самоврядування, гарантовані ст. 140 Конституції України та Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні». Відповідач звертає увагу на те, що спірний об`єкт нерухомого майна набутий позивачем у власність не шляхом будівництва чи договору купівлі-продажу, а на підставі застереження про задоволення вимог іпотекодержателя (пункт 5.4 Іпотечного договору). Обставини набуття права власності, характеристики об`єкта (в тому числі клас капітальності споруд) та фактична відповідність об`єкта відомостям, зазначеним у технічній документації, мають значення для визначення дійсної площі земельної ділянки, необхідної для його обслуговування. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 03.07.2026 у справі № 904/16/23 позовні вимоги Дніпровської міської ради задоволено частково, а саме: усунуто Дніпровській міській раді перешкоди у користуванні земельною ділянкою за адресою: вул. Київська, буд. 2А шляхом зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Дримм" знести самочинно побудовану автозаправну станцію, загальною площею 3,3кв.м, яка складається з літ. А - операторська, літ. Б - навіс, літ. В під Б - колонка, літ. Г під Б - резервуар, літ. Д - навіс, літ. Е під Д - колонка, літ. Ж під Д - резервуар, літ. И - вбиральня, літ. К - навіс, літ. Л під К - колонка, літ. М під К - колонка, І - мостіння (реєстраційний номер нерухомого майна: 1945542512101), що розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Київська, буд. 2А. Як стверджує відповідач, нерухоме майно належне позивачу на праві власності має фантомний характер, оскільки наявне судове рішення відповідно до якого нерухоме майно по вул. Київській, буд. 2А буде знесено.
09.07.2026 представником відповідача подано до суду клопотання про зупинення провадження у справі.
16.07.2026 представником позивача подано до суду відповідь на відзив, в якій зазначено, що право власності на капітальну споруду та пов`язані з нею елементи, які становлять єдиний комплекс мінізаправної станції, зареєстровано у Державному реєстрі прав на нерухоме майно за ТОВ «ДРИММ» 03.12.2019 реєстраційний номер 1945542512101. Посилання Дніпровської міської ради на те, що наявність обставини, які підлягають додатковому з`ясуванню для розгляду ДМР Клопотання про надання Товариству з обмеженою відповідальністю «ДРИММ» дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, зокрема, необхідність проведення перевірки відповідності місця розташування земельної ділянки містобудівній документації, інформації щодо заявленого розміру земельної ділянки та функціонального призначення об`єкта нерухомого майна та інших питань, є перешкодою для розгляду клопотання позивача та об`єктивно потребує часу для отримання зазначених висновків, є безпідставними. Саме під час розробки проєкту землеустрою, серед іншого, визначаються (узгоджуються) її межі та з`ясовується наявність правових та фактичних перешкод для надання її у користування, зокрема і тих, що були зазначені відповідачем у своєму відзиві. У відповідача були відсутні правові підстави не розглядати клопотання позивача про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у визначений законом строк. Однак, у встановлений строк клопотання позивача відповідачем розглянуто не було, жодної відповіді позивач не отримував. З огляду на зазначене, протиправні дії ДМР, які полягають у бездіяльності, а саме, у не розгляді клопотання про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою порушують гарантоване законом право Товариства на отримання у користування земельної ділянки, розташованої безпосередньо під належним йому на праві приватної власності нерухомим майном, і не ґрунтується на нормах законодавства й судовій практиці щодо їх застосування. Позивач зазначає, що ДМР не наділена повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти на власний розсуд - розглянути заяву позивача або ж ні; прийняти рішення про задоволення заяви або ж рішення про відмову в її задоволенні. За умови відповідності заяви ТОВ «ДРИММ» та доданих до неї документів вимогам законодавства відповідач зобов`язаний прийняти рішення про задоволення заяви. Підставою для відмови у задоволенні заяви позивача можуть бути лише визначені законом обставини. Щодо посилань ДМР на встановлення факту самочинного будівництва автозаправної станції по вул. Київській, буд. 2А, позивач зазначає про те, що даний факт не є доведеним, оскільки рішення Господарського суду Дніпропетровської області, на яке посилається відповідач, не набрало законної сили, та буде переглядатись в апеляційному порядку. І дані обставини ніяк не впливають на право позивача отримати дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, орієнтовною площею 0,015 га під нерухомим майном Товариства з обмеженою відповідальністю «ДРИММ», що розташоване за адресою: вул. Київська, буд. 2А у м. Дніпро, по фактичному розміщенню автозаправної станції, яка перебуває у приватній власності Товариства з обмеженою відповідальністю «ДРИММ».
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.07.2026 клопотання Дніпровської міської ради про зупинення провадження у справі №160/17953/26 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ДРИММ» до Дніпровської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишено без задоволення.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю «ДРИММ» (код ЄДРПОУ 43292947) зареєстровано 16.10.2019.
25.10.2019 між ТОВ «ДРИММ» («Іпотекодержатель») та ОСОБА_2 (далі – «Іпотекодавець») було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу (ДМНО) Деллаловим Антоном Олексійовичем, та зареєстрований в реєстрі за №402 (далі - Іпотечний договір). 
Відповідно до пункту 1.1 вказаного Іпотечного договору, Іпотекодавець передав Іпотекодержателю в іпотеку Предмет Іпотеки, опис якого наведено в статті (пункту) 1.2. Іпотечного договору, і така іпотека забезпечує виконання зобов`язань Іпотекодавця, що витікають з Договору позики від 23.10.2019 року, укладеного між Іпотекодавцем та Іпотекодержателем, вимоги Іпотекодержателя щодо: (І) повернення Іпотекодавцем безпроцентної позики, наданої Іпотекодержателем за умовами вказаного Договору позики; (ІІ) будь-яких інших витрат, відшкодування яких забезпечується іпотекою відповідно до чинного законодавства України. 
Згідно з пунктом 1.1.1 Іпотечного договору, Іпотекодержатель має право у випадках, передбачених цим Договором, зокрема у разі невиконання Іпотекодавцем своїх зобов`язань за договором позики та/або з цим Договором, отримати задоволення своїх вимог за рахунок майна, переданого в Іпотеку за цим Договором, на умовах, визначених цим Договором. 
Предметом іпотеки за цим Договором є, зокрема, нерухоме майно: автозаправна станція, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (два з літерою «А»); Опис об`єкту: літ. А – операторська, площею 3,3 кв.м., літ. Б. – навіс, літ. В під Б – колонка, літ. Г під Б – резервуар, літ. Д – навіс, літ. Е під Д – колонка, літ. Ж під Д – резервуар, літ. И – вбиральня, літ. К – навіс, літ. Л під К – колонка, літ. М під К – колонка, І – мостіння, (далі – «Предмет іпотеки»), та належало Іпотекодавцю; право власності на вищезгадану автозаправну станцію зареєстровано за Іпотекодавцем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25.10.2019 ОСОБА_3 приватним нотаріусом ДМНО; номер запису про право власності Іпотекодавця 33842399; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1945542512101; Строк виконання зобов`язань Боржника за Основним договором – до 25.11.2019, або за умовами договору Позики (п. 1.2 Іпотечного договору).
30.11.2019 Іпотекодавцем було складено заяву, яка була посвідчена приватним нотаріусом ДМНО Деллаловим А.О. та зареєстрована в реєстрі за № 466, яка підтверджує, що на підставі п. 5.4. вищевказаного договору іпотеки (іпотечне застереження) він не заперечує проти проведення реєстрації права власності на ім`я ТОВ «ДРИММ» на вказаний предмет іпотеки.
09.12.2019 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Деллаловим А.О. як державним реєстратором було зареєстровано право приватної власності на об`єкт нерухомого майна – автозаправну станцію, загальною площею 3,3 кв.м., Опис: літ. А – операторська, літ. Б. – навіс, літ. В під Б – колонка, літ. Г під Б – резервуар, літ. Д – навіс, літ. Е під Д – колонка, літ. Ж під Д – резервуар, літ. И – вбиральня, літ. К – навіс, літ. Л під К – колонка, літ. М під К – колонка, І – мостіння, яке розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Київська, буд. 2 А, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1945542512101, за Власником – ТОВ «ДРИММ» (код ЄДРПОУ 43292947) (Позивачем), номер запису про право власності: 34529987, що внесений 03.12.2019 о 16:51:08, підставою виникнення права власності є видані Приватним нотаріусом ДМНО Деллаловим А.О. Заява серія та номер 466, видана 30.11.2019, та Договір іпотеки, серія та номер: 402, виданий 25.10.2019, підставою внесення запису про право власності є Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 50095221 від 09.12.2019 12:57:44 Приватного нотаріуса ДМНО Деллалова А.О., що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №192097868 від 09.12.2019 року про реєстрацію права власності, виданим Приватним нотаріусом ДМНО Деллаловим А.О. та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.
З метою отримання в оренду земельної ділянки, на якій знаходиться зазначене вище нерухоме майно, 19.05.2026 Товариство з обмеженою відповідальністю «ДРИММ» направило до міського голови Дніпровської міської ради Філатова Б.А. клопотання, в якому просило надати дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, орієнтовною площею 0,015 га під нерухомим майном ТОВ «ДРИММ», що розташоване за адресою: вул. Київська, буд. 2А у м. Дніпро, по фактичному розміщенню автозаправної станції, яка на праві приватної власності належить Товариству. Цільове призначення земельної ділянки – для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу. 
До клопотання були надані такі документи: копія виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; копія наказу №1-К від 16.10.2019 року про призначення директора; копія паспорта та РНОКПП ОСОБА_1 ; копія витягу з Державного реєстру речових прав; копія іпотечного договору; Копія технічного паспорта від 22.12.2023; копія технічного паспорта з витягом з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації ЄДЕССБ; графічний матеріал із зазначенням місця розташування меж земельної ділянки. 
Факт направлення клопотання підтверджується долученою до позовної заяви копією квитанції АТ «Укрпошта» від 19.05.2026 за номером №490000967063.
Отримання клопотання позивача відповідачем не заперечується.
Доказів надання відповіді на клопотання про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду матеріали справи не містять.
Не погоджуючись з бездіяльністю Дніпровської міської ради щодо не розгляду у передбачений діючим законодавством спосіб та строк клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ДРИММ» про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, орієнтовною площею 0,015 га під нерухомим майном Товариства з обмеженою відповідальністю «ДРИММ», що розташоване за адресою: вул. Київська, буд. 2А у м. Дніпро, по фактичному розміщенню автозаправної станції, яка перебуває у приватній власності Товариства з обмеженою відповідальністю «ДРИММ», позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.
Згідно з п.п. «а», «в» ч. 1 ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить: розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.
Згідно з абз. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
На підставі ч. 11 ст. 120 Земельного кодексу України, якщо об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), інша будівля або споруда), об`єкт незавершеного будівництва розміщений на земельній ділянці державної або комунальної власності, що не перебуває у користуванні, набувач такого об`єкта нерухомого майна зобов`язаний протягом 30 днів з дня державної реєстрації права власності на такий об`єкт звернутися до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування із заявою про передачу йому у власність або користування земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, що належить йому на праві власності, у порядку, передбаченому статтями 118, 123 або 128 цього Кодексу.
Орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, зобов`язаний передати земельну ділянку у власність або користування набувачу в порядку, встановленому цим Кодексом.
Пропущення строку подання заяви, зазначеного в абзаці першому цієї частини, не може бути підставою для відмови набувачу (власнику) такого об`єкта у передачі йому у власність або користування земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт.
Згідно з ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
Таким чином, Дніпровська міська рада наділена повноваженнями щодо передачі земельних ділянок у власність або в користування із земель комунальної власності.
Відповідно до ч. 3 ст. 124 Земельного кодексу України передача земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, в оренду громадянам, юридичним особам у випадках, визначених частинами другою і третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.
Згідно з абз.абз. 1, 5, 6 ч. 1 ст. 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.
Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр», право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.
Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.
Згідно з абз.абз. 1, 2 ч. 2 ст. 123 Земельного кодексу України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за документацією із землеустрою, звертається з заявою про надання дозволу на розробку документації із землеустрою до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.
У заяві зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До заяви додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Згідно з абз. 1 ч. 3 ст. 123 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає заяву і дає дозвіл на розроблення документації із землеустрою або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Відповідно до ч. 3 ст. 123 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає заяву і дає дозвіл на розроблення документації із землеустрою або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
З аналізу наведених норм, судом встановлено, що приписами ст. 123 Земельного кодексу України на відповідний орган місцевого самоврядування покладено обов`язок у місячний строк розглянути подану заінтересованою особою заяву та за результатами її розгляду прийняти одне з двох передбачених законом рішень: надати дозвіл на розроблення документації із землеустрою або надати мотивовану відмову у його наданні.
Інших варіантів вирішення такої заяви, зокрема залишення її без розгляду, відкладення її розгляду на невизначений строк або неприйняття будь-якого рішення у зв`язку з необхідністю додаткового вивчення певних обставин, як зазначає відповідач у відзиві на позовну заяву, положення ст. 123 Земельного кодексу України не передбачають.
Питання регулювання земельних відносин відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.
За правилами ч. 1 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.
Отже, належним результатом розгляду заяви позивача мало бути відповідне рішення Дніпровської міської ради, прийняте на її пленарному засіданні.
Аналогічний правовий підхід викладений Верховним Судом у постанові від 12.05.2026 у справі №240/11952/25, в якій суд зазначив, що ч. 3 ст. 123 Земельного кодексу України передбачає вичерпний перелік можливих результатів розгляду заяви про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою: надання дозволу або мотивовану відмову у його наданні. Ненадання органом місцевого самоврядування у місячний строк жодного із зазначених рішень є невиконанням покладеного на нього законом обов`язку.
Крім того, Верховний Суд у зазначеній постанові наголосив, що рішення ради за результатами розгляду заяви про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою має бути оформлено саме у вигляді рішення, прийнятого на пленарному засіданні ради.
У цій справі судом встановлено, що ТОВ «ДРИММ» 19.05.2026 звернулось з клопотанням про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, у якому зазначило орієнтовний розмір земельної ділянки, її цільове призначення та додало, зокрема, графічні матеріали із зазначенням бажаного місця розташування та меж земельної ділянки.
Отримання зазначеного клопотання Дніпровською міською радою не заперечується.
Водночас у встановлений ч. 3 ст. 123 Земельного кодексу України місячний строк Дніпровською міською радою не прийнято ані рішення про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, ані рішення про мотивовану відмову у його наданні.
Доказів прийняття відповідачем будь-якого передбаченого частиною третьою статті 123 Земельного кодексу України рішення матеріали справи не містять.
За таких обставин суд робить висновок, що неприйняття Дніпровською міською радою у встановлений законом строк відповідного рішення за результатами розгляду клопотання ТОВ «ДРИММ» від 19.05.2026 є протиправною бездіяльністю.
Доводи відповідача про необхідність додаткового вивчення питання щодо співвідношення площі належного позивачу об`єкта нерухомого майна та орієнтовної площі земельної ділянки не спростовують встановленого судом факту протиправної бездіяльності.
Суд зазначає, що необхідність перевірки наведених заявником відомостей, відповідності місця розташування земельної ділянки вимогам законодавства та містобудівної документації, а також інших обставин, які відповідно до Земельного кодексу України мають значення для вирішення питання про надання дозволу, є складовою процедури розгляду відповідної заяви.
Наявність обставин, які, на думку відповідача, потребують додаткової перевірки, не звільняє орган місцевого самоврядування від установленого законом обов`язку розглянути заяву у визначений строк та прийняти за результатами такого розгляду відповідне рішення.
При цьому ч. 2 ст. 123 Земельного кодексу України прямо передбачено, що у заяві зазначається саме орієнтовний розмір земельної ділянки, а до заяви додаються графічні матеріали, на яких зазначаються бажане місце розташування та розмір земельної ділянки.
Отже, на стадії звернення за дозволом на розроблення документації із землеустрою заявник не зобов`язаний мати вже сформовану земельну ділянку із остаточно визначеними площею та межами.
Водночас суд у межах цієї справи не надає остаточної оцінки достатності заявленої позивачем орієнтовної площі земельної ділянки 0,015 га для розміщення та обслуговування належного йому об`єкта нерухомого майна, оскільки відповідна обставина підлягає оцінці компетентним органом під час належного розгляду заяви позивача.
Щодо посилання відповідача на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.07.2026 у справі №904/16/23 суд зазначає наступне.
Клопотання ТОВ «ДРИММ» направлено відповідачу 19.05.2026, а отже передбачений ч. 3 ст. 123 Земельного кодексу України місячний строк для його розгляду сплинув до прийняття Господарським судом Дніпропетровської області рішення від 03.07.2026 у справі №904/16/23.
Таким чином, судове рішення від 03.07.2026, на яке посилається відповідач, виникло після того, як Дніпровська міська рада вже допустила бездіяльність щодо неприйняття у встановлений законом строк рішення за клопотанням позивача, а тому така обставина не може ретроспективно усунути чи виправдати допущену відповідачем бездіяльність.
Крім того, предметом цієї справи є саме правомірність бездіяльності Дніпровської міської ради щодо нерозгляду у встановлений строк клопотання позивача, а не вирішення питання про правомірність набуття позивачем права власності на відповідний об`єкт нерухомого майна чи його знесення.
При цьому на момент звернення позивача до Дніпровської міської ради право приватної власності ТОВ «ДРИММ» на автозаправну станцію за адресою: м. Дніпро, вул. Київська, буд. 2А було зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09.12.2019 №192097868.
За наведених обставин позовна вимога про визнання протиправною бездіяльності Дніпровської міської ради щодо нерозгляду у передбачений законодавством спосіб та строк клопотання ТОВ «ДРИММ» підлягає задоволенню.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання Дніпровської міської ради надати ТОВ «ДРИММ» дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, суд зазначає наступне.
У постанові від 23.06.2023 у справі №160/6214/21 Верховний Суд зробив висновок, що дискреційними є такі повноваження, у межах яких норма права допускає кілька варіантів поведінки суб`єкта владних повноважень у кожній конкретній ситуації та встановлених обставинах справи, кожна з яких буде правомірною. Характерними ознаками адміністративного розсуду є: 1) реалізація дискреційних повноважень має відповідати принципу верховенства права; 2) їх здійснення можливе лише у разі відсутності єдиного можливого варіанту поведінки; 3) суб`єкти владних повноважень мають можливість вибрати оптимальний варіант поведінки з метою врегулювання певного кола суспільних відносин; 4) суб`єкти управлінської діяльності застосовують адміністративний розсуд відповідно до належної мети, без наявності власної вигоди та впливу сторонніх факторів».
Повноваження міської ради щодо прийняття рішень з питання затвердження проєкту землеустрою є виключними повноваженнями ради, проте вони не є дискреційними, оскільки законодавець передбачив лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, то такі дії/бездіяльність є протиправними.
Аналогічний правовий висновок щодо відсутності дискреційних повноважень у суб`єкта владних повноважень при вирішенні питання про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою викладений Верховним Судом у постанові від 23.01.2020 у справі №0840/2979/18.
Верховний Суд у зазначеній постанові виходив з того, що умови, за яких відповідний орган може відмовити у наданні дозволу, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, орган повинен надати дозвіл. Отже, за конкретних фактичних обставин у суб`єкта владних повноважень відсутня можливість обрати один із декількох правомірних варіантів поведінки, а тому відповідні повноваження не є дискреційними.
Крім того, Верховний Суд у постанові від 14.08.2019 у справі №0640/4434/18 зазначив, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати дозвіл на розроблення проєкту землеустрою за відсутності передбачених законом підстав для відмови не є втручанням у його дискреційні повноваження, а такий спосіб судового захисту може бути належним та ефективним, оскільки забезпечує реальне поновлення порушеного права особи.
Відповідно до ч. 4 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Позивачем було долучено до клопотання від 19.05.2026 необхідні документи згідно вичерпного переліку документів, встановленого ст. 123 ЗК України, правові підстави для відмови у наданні дозволу відсутні.
Судом встановлено, що ТОВ «ДРИММ» є власником об`єкта нерухомого майна - автозаправної станції, розташованої за адресою: м. Дніпро, вул. Київська, буд. 2А, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Відповідно до ч. 11 ст. 120 Земельного кодексу України власник об`єкта нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці державної або комунальної власності, яка не перебуває у користуванні, зобов`язаний звернутися до відповідного органу із заявою про передачу йому у власність або користування земельної ділянки, на якій розміщено такий об`єкт, а відповідний орган місцевого самоврядування зобов`язаний передати таку земельну ділянку у власність або користування у порядку, встановленому Земельним кодексом України.
Заявлені відповідачем доводи у відзиві не є підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проєкту.
Саме лише посилання відповідача у відзиві на необхідність додаткової перевірки відповідності місця розташування земельної ділянки містобудівній документації не є встановленням передбаченої законом підстави для відмови.
Суб`єкт владних повноважень, заперечуючи проти позову та стверджуючи про наявність обставин, які виключають можливість прийняття рішення на користь позивача, зобов`язаний довести існування таких обставин відповідними доказами.
Проте відповідачем під час розгляду справи не доведено існування жодної із визначених ч. 3 ст. 123 Земельного кодексу України підстав для відмови ТОВ «ДРИММ» у наданні дозволу.
При цьому надання дозволу на розроблення документації із землеустрою саме по собі не означає передачі земельної ділянки позивачу в оренду та не породжує у нього речового права на відповідну земельну ділянку.
Надання дозволу є лише одним із етапів процедури оформлення права користування земельною ділянкою, а питання щодо остаточного формування земельної ділянки, її площі, меж та можливості передачі в оренду вирішуються на наступних етапах установленої законом процедури.
Таким чином, доводи відповідача, наведені у відзиві на позовну заяву, не свідчать про наявність передбачених законом перешкод саме для надання дозволу на розроблення документації із землеустрою.
Судом установлено, що позивачем виконано визначені законом вимоги для звернення із заявою про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, тоді як відповідачем не доведено існування жодної із вичерпно визначених ч. 3 ст. 123 Земельного кодексу України підстав для відмови у його наданні.
За таких фактичних обставин у Дніпровської міської ради відсутній вибір між декількома правомірними варіантами поведінки, оскільки єдиним рішенням, яке відповідає вимогам ст. 123 Земельного кодексу України, є надання ТОВ «ДРИММ» відповідного дозволу.
Отже, повноваження відповідача у спірних правовідносинах не є дискреційними.
Зобов`язання Дніпровської міської ради надати ТОВ «ДРИММ» дозвіл на розроблення проєкту землеустрою за встановлених судом обставин не становить підміни органу місцевого самоврядування чи втручання у його компетенцію, а є способом відновлення порушеного права позивача у випадку, коли законом визначено лише один правомірний варіант поведінки відповідача.
Тому, з огляду на вимоги п. 4 ч. 2, ч. 4 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України наявні підстави для зобов`язання відповідача надати Товариству з обмеженою відповідальністю «ДРИММ» дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, орієнтовною площею 0,015 га під нерухомим майном Товариства з обмеженою відповідальністю «ДРИММ», що розташоване за адресою: вул. Київська, буд. 2А у м. Дніпро, по фактичному розміщенню автозаправної станції, яка перебуває у приватній власності Товариства з обмеженою відповідальністю «ДРИММ».
Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд робить висновок, що позовна заява підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу адміністративного судочинства України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).
Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 6656 грн, що документально підтверджується платіжними інструкціями від 24.06.2026 №8 та №9.
Проте суд звертає увагу, що відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Відтак, при зверненні до суду позивачу необхідно було сплатити суму судового збору із застосування понижуючого коефіцієнту, що складає суму 5324,80 грн. Таким чином має місце сплата судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом на суму 1331,20 грн, яка не підлягає стягненню з відповідача та може бути повернута в порядку, встановленому ст. 7 Закону України «Про судовий збір».
З огляду не те, що позов задоволено, судовий збір, сплачений позивачем у розмірі вставленої ставки 5324,80 грн, підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДРИММ» (вул. 128-ї Бригади Тероборони, буд. 7, м. Дніпро, 49038, РНОКПП 43292947) до Дніпровської міської ради (пр-т Дмитра Яворницького, буд. 75, м. Дніпро, 49000, код ЄДРПОУ 26510514) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Дніпровської міської ради щодо нерозгляду у передбачений діючим законодавством спосіб та строк клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ДРИММ» про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, орієнтовною площею 0,015 га під нерухомим майном Товариства з обмеженою відповідальністю «ДРИММ», що розташоване за адресою: вул. Київська, буд. 2А у м. Дніпро, по фактичному розміщенню автозаправної станції, яка перебуває у приватній власності Товариства з обмеженою відповідальністю «ДРИММ».
Зобов`язати Дніпровську міську раду надати Товариству з обмеженою відповідальністю «ДРИММ» дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, орієнтовною площею 0,015 га під нерухомим майном Товариства з обмеженою відповідальністю «ДРИММ», що розташоване за адресою: вул. Київська, буд. 2А у м. Дніпро, по фактичному розміщенню автозаправної станції, яка перебуває у приватній власності Товариства з обмеженою відповідальністю «ДРИММ».
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДРИММ» судові витрати з оплати судового збору в розмірі 5324 (п`ять тисяч триста двадцять чотири) грн 80 коп.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський