Справа №127/13429/25 
Провадження №1-кп/127/479/25 

УХВАЛА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі колегії суддів:
судді-доповідача ОСОБА_1 
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,
сторони захисту: адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 12 кримінальне провадження за обвинуваченням  ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 205-1 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.04.2025 за № 72025021020000036,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 205-1 Кримінального кодексу України (далі – КК).
До суду 20.05.2026 надійшло клопотання прокурора про відкладення судового розгляду в зв`язку з необхідністю внесення змін до пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення. У подальшому за клопотанням інших прокурорів судові засідання були відкладення для надання можливості ознайомитись з матеріалами судового провадження. У цьому судовому засіданні прокурор повідомив, що зміни до пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення погоджені не були. У зв`язку з цим постало питання щодо можливості подальшого підтримання державного (публічного) обвинувачення прокурором ОСОБА_3 , яким перед судом було порушене питання доцільності внесення змін до пред`явленого обвинувачення.
Прокурор вважає, що процесуальні перешкоди для його подальшої участі у кримінальному провадженні відсутні.
Обвинувачений та його захисник вважають підтримали думку прокурора.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до такого висновку.
Чинним кримінально-процесуальним законодавством, зокрема, частиною першою статті 338 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) визначено, що з метою зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення прокурор має право змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.
Зі змісту частини другої статті 338 КПК випливає, що дійшовши до переконання, що обвинувачення потрібно змінити, прокурор після виконання вимог статті 341 цього Кодексу складає обвинувальний акт, в якому формулює змінене обвинувачення та викладає обґрунтування прийнятого рішення.
Згідно з частиною першою статті 341 КПК у разі якщо в результаті судового розгляду прокурор, крім випадку, коли ним є Генеральний прокурор, дійде переконання, що необхідно відмовитися від підтримання державного обвинувачення, змінити його, висунути додаткове обвинувачення або розпочати провадження щодо юридичної особи, він повинен погодити відповідні процесуальні документи з прокурором вищого рівня.
При цьому частиною другою статті 341 КПК визначено, що у разі якщо прокурор вищого рівня відмовляє у погодженні обвинувального акта із зміненим обвинуваченням, клопотання про висунення додаткового обвинувачення чи початок провадження щодо юридичної особи або постанови про відмову від підтримання державного обвинувачення, він усуває від участі в судовому розгляді прокурора, який ініціював таке питання, та самостійно бере участь у ньому як прокурор або доручає участь іншому прокуророві. У такому разі судовий розгляд продовжується в загальному порядку.
Тобто норма кримінально-процесуального закону, закріплена у статті 341 КПК, є імперативною нормою, яка вимагає від прокурора вищого рівня у разі відмови у погодженні обвинувального акта із зміненим обвинувачення усунути від участі в судовому розгляді прокурора, який ініціював таке питання. Однак застосування наведених імперативних приписів належить до кола повноважень прокурора вищого рівня і не належить до повноважень суду під час здійснення судового розгляду кримінального провадження.
Разом з тим, пунктом 3 частини першої статті 77 КПК регламентовано, що прокурор, слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.
З огляду на викладене, здійснюючи сукупний аналіз приписів норм, закріплених у частині другій статті 341 та пункті 3 частини першої статті 77 КПК, суд вважає за доцільне відвести прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні та запропонувати керівнику Вінницької місцевої прокуратури вирішити питання щодо доручення участі у зазначеному кримінальному провадженні іншому прокурору.
Керуючись статтями 81, 371 КПК, суд 

УХВАЛИВ:

Відвести (припинити участь у кримінальному провадженні внаслідок відводу) прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за обвинуваченням  ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 205-1 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.04.2025 за № 72025021020000036.
Запропонувати керівнику Вінницької обласної прокуратури вирішити питання щодо доручення участі у зазначеному кримінальному провадженні іншому прокурору.
Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя: