Справа № 201/1673/26
Провадження № 2/204/2607/26 

ЧЕЧЕЛІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА

РІШЕННЯ
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
09 липня 2026 року Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі: 
головуючої       судді Токар Н.В.,
за участю секретаря      Павлюк Д.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду у м.Дніпрі цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2026 року до Соборного районного суду міста Дніпра через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якій позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за Кредитним договором № 999304480 від 26.05.2023 року у розмірі 77 066,65 грн. Окрім того, позивач просив стягнути з відповідача судові витрати, які складаються із судового збору в розмірі 2 662,40 грн. та витрат на професійну правову допомогу в розмірі 7 000 грн.
В обґрунтування позову, позивач вказав на те, що 26.05.2023 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №999304480 на суму 12 000,00 грн. Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний Відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора MNV3R25X. Саме Відповідач ініціював укладення Кредитного договору, оформивши Заявку на сайті Первісного кредитора, підписавши Кредитний договір з використанням одноразового ідентифікатора. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення на мобільний телефон, без здійснення входу на сайт Первісного кредитора за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету, Кредитний договір між Відповідачем та Первісним кредитором не був би укладений. Згідно з умовами Кредитного договору, Первісний кредитор належним чином виконав свої зобов`язання та надав Відповідачу грошові кошти у сумі 12 000,00 шляхом перерахування через банкпровайдер. Проте, в подальшому Відповідач збільшив суму кредиту, у зв`язку з чим загальна сума становить 15 300,00 грн. Отже, Первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав у повному обсязі, що підтверджується Платіжним дорученням.
28.11.2018 року між Первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01. У подальшому до Договору факторингу 1 укладалися Додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу 1. Первісний кредитор та ТОВ «Таліон Плюс» на виконання Договору факторингу 1 підписали Реєстр прав вимоги № 246 від 29.08.2023 року, за яким від Первісного кредитора до ТОВ «Таліон Плюс» відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги. 
27.05.2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 27/0524-01. ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на виконання Договору факторингу 2 підписали Реєстр прав вимоги № 1 від 27.05.2024 року до Договору факторингу 2, за яким від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги. 
15.07.2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та Позивачем укладено Договір факторингу №15/07/25-Е відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором. Відповідно до Реєстру Боржників № Б/Н від 15.07.2025 року за Договором факторингу 3 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 77 066,65 грн. ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та Позивач не здійснювали жодних нарахувань за Кредитним договором. У період перебування права вимоги у ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» зі сторони Відповідача не здійснювалося погашення заборгованості за Кредитним договором. Станом на дату подання позовної заяви на рахунки Позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості Відповідача за Кредитним договорам. Враховуючи вищезазначене, загальна сума заборгованості Відповідача перед Позивачем, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором, становить 77 066,65 грн, яка складається з: 15 299,48 грн - заборгованість по тілу кредиту; 61 767,17 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 0,00 грн – заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи), які позивач просить стягнути з відповідача на його користь.
Ухвалою Соборного районного суду міста Дніпра від 13.02.2026 року цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості передано за підсудністю до Чечелівського районного суду міста Дніпра.
11 березня 2026 року з Соборного районного суду міста Дніпра до Чечелівського районного суду міста Дніпра надійшла вищевказана цивільна справа.
Ухвалою Чечелівського районного суду міста Дніпра від 17 березня 2026 року цивільну справу прийнято до свого провадження; відкрито спрощене позовне провадження у справі, справа розглянута без повідомлення (виклику) сторін.
З урахуванням вимог ст.ст.19,274,276,277 ЦПК України, розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи; особи, які беруть участь у справі, не викликались. 
06 квітня 2026 року на адресу суду через систему «Електронний суд» від ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі у зв`язку з їх недоведеністю. 
07 квітня 2026 року через систему «Електронний суд» представником позивача – Сахаровою О.І. подано до суду відповідь на відзив в якій представник підтримала позовні вимоги та просила задовольнити в повному обсязі.
Виклик сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України у порядку спрощеного провадження не здійснювався, справа розглядалася за наявними у справі матеріалами.
Суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
Судом встановлено, що 26.05.2023 року ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» із заявкою на отримання грошових коштів в кредит в якій зазначив свої анкетні та контакті дані, вказав суму кредиту, яку бажає отримати – 12 000 грн. на строк 30 днів та вказав номер своєї картки на яку бажає отримати кошти № НОМЕР_1 хх-хххх-8316 (а.с.39).
26 травня 2023 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії №999304480 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» надало ОСОБА_1 кредит на суму 12 000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов визначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».
Згідно п.3.1 договору, позичальнику надається Дисконтний період кредитування, протягом якого Позичальник може збільшувати суму Кредиту (отримати черговий Транш) в межах Кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в Особистому кабінеті, а також частково повернути суму Кредиту. На момент укладення цього Договору строк Дисконтного періоду користування складає 30 (тридцять) днів від дати отримання Позичальником першого Траншу. Загальний строк Дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку передбаченому п. 3.2. Договору. У випадку надання першого Траншу не в день укладення Договору строк дії Кредитної лінії та строк Дисконтного періоду автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення Договору по відношенню до дати надання першого Траншу за Договором.
Як зазначено у п.4.7 договору, Кредитодавець здійснив заходи належної перевірки особи Позичальника, в тому числі Позичальнику запропоновано здійснити ідентифікацію технічними засобами, що використовуються Кредитодавцем. Верифікація Позичальника здійснена шляхом отримання інформації про Позичальника з офіційного та/або надійного джерела, а саме наступним способом: Спосіб верифікації - Договір покладання з АТ КБ "ПРИВАТБАНК"; Дата отримання інформації - 21.02.2023 року; Ідентифікатор для перевірки сесії передачі інформації - 7a9d546a-391f-4b4f-9eaff57795eb3a13.
У п.5.1 договору сторони домовились, що кожен окремий Транш за цим Договором надається Позичальнику шляхом ініціювання кредитового переказу грошових коштів з рахунку Кредитодавця, на рахунок Позичальника, використовуючи реквізити Платіжної картки 4441-11XX-XXXX-8316, що відбувається не пізніше ніж протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення Договору чи ініціювання отримання чергового Траншу за Договором.
Рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми Кредиту за всіма наданими Траншами є дата закінчення Дисконтного періоду кредитування - 25.06.2023, а саме протягом 30 (тридцять) днів від дати отримання першого Траншу Позичальником (п.7.1 договору).
Кінцева дата повернення (виплати) Кредиту - 25.06.2028 року (п.7.3 договору).
За період від дати видачі Кредиту до 25.06.2023 р. (включно) проценти нараховуються за процентною ставкою 664,30 (шістсот шістдесят чотири цілих три десятих) відсотків річних, що на день укладення Договору становить 1,82 відсотків від суми Кредиту за кожний день користування ним (п.8.3.1 договору).
Після закінчення Дисконтного періоду кредитування проценти нараховуються за процентною ставкою 1087,70 (одна тисяча вісімдесят сім цілих сім десятих) відсотків річних, що на день укладення Договору становить 2,98 відсотків (п.8.4 договору).
Відповідно до п.11.1 договору, договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє протягом 5 (п`яти) років або до його дострокового розірвання, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії Договору, діють до повного їх виконання.
Окрім того, відповідач ОСОБА_1 ознайомився із суттєвими умовами кредитування у зв`язку із чим підписав паспорт споживчого кредиту, що є складовою кредитного договору (а.с.56-58).
Відповідно до п. 5.4. кредитного договору сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між Позичальником та Товариством в якості підпису Позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис.
З матеріалів справи вбачається, що кредитний договорі та паспорт споживчого кредиту підписані відповідачем електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора «MNV3R25X» направленого на мобільний номер зазначений відповідачем у своїх анкетних даних 0970804716. Послідовність дій Клієнта у системі банкінгу щодо укладення кредитного договору відображена у довідці щодо дій позичальника в ІТС ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (а.с.24).
Згодом відповідач ОСОБА_1 вчинив дії для пролонгації договору, а саме 28.06.2023 року сплатив проценти в розмірі 5 888,00 грн. (а.с.25).
07.06.2023 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до договору № 999304480 від 26.05.2023 року, в якій сторони дійшли згоди, що з моменту укладення цієї Додаткової угоди, Кредитодавець може ініціювати безготівковий перерахунок нових Траншів за Договором також за реквізитами Платіжної картки Позичальника 5168-74XX-XXXX-5943. Не зважаючи на вказане в п. 1 цієї Додаткової угоди, Кредитодавець може на вибір Позичальника також здійснювати надання Траншів за Договором за реквізитами Платіжної карти вказаної в п. 5.1. Договору чи за реквізитами Платіжних карток вказаних в інших додаткових угодах до цього Договору (за наявності). Усі інші умови Договору не змінені цією Додатковою угодою, залишаються чинними у попередній редакції і Сторони підтверджують їх обов`язковість до виконання. Ця Додаткова угода укладена з використанням веб-сайт moneyveo.ua та є невід`ємною частиною Договору (а.с.78).
Судом встановлено, що первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме - надав відповідачу кредит у загальному розмірі 15 300 грн., що підтверджується: платіжним дорученням №b7b4ab4d-b94a-4d0a-8e23-fdfcc030b0e7 від 26.05.2023 року на суму 12 000 грн. (а.с.17); платіжним дорученням № 54597950-6c24-4054-b61b-a44cc2fe657a від 07.06.2023 року на суму 3 200 грн. (а.с.18); платіжним дорученням № d9a54be3-9a9d-4e76-bcb2-2fed23278a50 від 01.07.2023 року на суму 100 грн. (а.с.19). У платіжних дорученнях вказано також призначення платежу як «переказ коштів згідно договору №999304480 від 26.05.2023 року, ОСОБА_1 ».
На виконання ухвали суду з АТ «Універсал Банк» надійшла інформація, з якої вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП – НОМЕР_2 , Банком було емітовано банківську картку № НОМЕР_3 . На платіжну картку № НОМЕР_3 за період з 26.05.2023 року по 31.05.2023 року було зарахування коштів в сумі 12 000 грн. Номер телефону НОМЕР_4 був фінансовим номером телефону за платіжною карткою № НОМЕР_3 та знаходився в анкетних даних ОСОБА_1 (а.с.215).
Також на виконання ухвали суду з АТ КБ «Приватбанк» надійшла інформація, з якої вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП – НОМЕР_2 , Банком було емітовано банківську картку № НОМЕР_5 . Номер телефону НОМЕР_4 був/є фінансовим номером телефону ОСОБА_1 та знаходиться/знаходився в його анкетних даних. По рахунку № НОМЕР_5 у період з 07.06.2023 року по 12.06.2023 року відбулось зарахування коштів в розмірі 3 200 грн.; за період з 01.07.2023 року по 06.07.2023 року відбулось зарахування коштів в розмірі 100 грн. (а.с.218).
Таким чином, судом встановлено, що первісний кредитор виконав покладені на нього зобов`язання за кредитним договором №999304480 від 26.05.2023 року та додатковою угодою до нього, надавши позичальнику у користування грошові кошти в загальному розмірі 15 300 грн.
Згідно розрахунку заборгованості складеного ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», заборгованість ОСОБА_1 станом на дату продажу 29.08.2023 року складає 38 769,37 грн. з яких: заборгованість за тілом кредиту – 15 299,48 грн.; заборгованість за відсотками – 23 469,89 грн., які до теперішнього часу не погашені (а.с.103-105).
Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
У статті 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч.ч. 7,12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Відповідно до ст. ст. 627-629, 638 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами і є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, розмірі та у валюті, визначеними Кредитним договором.
На підставі п. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до змісту ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.
Матеріалами справи встановлено, що 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01 (а.с.154-164).
Також, 28.11.2019 року ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19 в якій сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31 грудня 2020 року (а.с.165).
31.12.2020 року ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №26 в якій сторони дійшли згоди викласти текст договору в новій редакції (а.с.166-175).
31 грудня 2021 року між Клієнтом та Фактором укладено додаткову угоду № 27 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, що продовжила строк договору до 31 грудня 2022 року. В даній додатковій угоді Договір факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28 листопада 2018 року та № 28/1118-01 (а.с.176).
31 грудня 2022 року ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №31, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31 грудня 2023 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін (а.с.177).
Згідно витягу з реєстру прав вимоги №246 від 29.08.2023 року, ТОВ «Таліон Плюс» набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №999304480 на загальну суму 38 769,37 грн. з яких: заборгованість за тілом кредиту – 15 299,48 грн.; заборгованість за відсотками – 23 469,89 грн. (а.с.150-152).
31.12.2023 року між ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» погоджено акт звірки взаємних розрахунків станом на 31.12.2023 року зі сплати суми фінансування за реєстром прав вимоги №246 від 29.08.2023 року за договором факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року (а.с.148) та протокол узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прав вимоги згідно реєстру прав вимоги №246 від 29.08.2023 року (а.с.149).
За розрахунком складеним ТОВ «Таліон Плюс», заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №999304480 від 26.05.2023 року складає суму у розмірі 77 066,65 грн, яка складається з: 15 299,48 грн - заборгованість по тілу кредиту; 61 767,17 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом (а.с.100-102).
27 травня 2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №27/0524-01 (а.с.139-147).
Згідно витягу з реєстру прав вимоги №1 від 27.05.2024 року, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №999304480 на загальну суму 77 066,65 грн. з яких: заборгованість за тілом кредиту – 15 299,48 грн.; заборгованість за відсотками – 61 767,17 грн. (а.с.136-138).
Платіжна інструкція від 30 травня 2024 року №6617 підтверджує факт оплати за договором факторингу №27/0524-01 від 27.05.2024 року (а.с.135).
15 липня 2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач ТОВ «ФК «Ейс» уклали Договір факторингу № 15/07/25-Е (а.с.124-134).
Платіжні інструкції №361 від 24.09.2025 року, №381 від 06.10.2025 року, №383 від 07.10.2025 року, №385 від 10.10.2025 року, №396 від 23.10.2025 року, №401 від 24.10.2025 року, №404 від 30.10.2025 року, №409 від 31.10.2025 року, №411 від 03.11.2025 року підтверджують факт оплати за договором факторингу № 15/07/25-Е від 15.07.2025 року (а.с.106-114).
Згідно реєстру боржників від 15 липня 2025 року (а.с.121-123) та акту прийому-передачі реєстру боржників (а.с.120), позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №999304480 на загальну суму 77 066,65 грн. з яких: заборгованість за тілом кредиту – 15 299,48 грн.; заборгованість за відсотками – 61 767,17 грн.
За випискою позивача ТОВ «ФК «Ейс» за період з 15.07.2025 року по 26.12.2026 року вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №999304480 складає 77 066,65 грн. з яких: заборгованість за тілом кредиту – 15 299,48 грн.; заборгованість за відсотками – 61 767,17 грн. (а.с.99).
Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Частиною 1 статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Таким чином, суд приходить до висновку, що копії договорів факторингу та реєстри прав вимоги є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах.
Крім того, судом встановлено, що позивачем не здійснювались нарахування за кредитним договором.
Враховуючи норми закону та те, що відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, наявну заборгованість у добровільному порядку не погасив в повному обсязі та у строк передбачений договором, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту у розмірі 15 299,48 грн. є правомірними та підлягають задоволенню в цій частині.
Щодо розміру заборгованості за відсотками, то суд вважає, що позивачем не обґрунтований розрахунок, зокрема, недоведений розмір боргу за відсотками, а також, позивач не довів підстави збільшення строку кредитування. Розмір відсотків, які обрахував первісний кредитор, починаючи з 26.07.2023 року та наступний кредитор ТОВ «Таліон Плюс» - є необґрунтованим.
У постанові Верховного Суду від 27 липня 2021 року за № 910/18943/20 зроблено висновок, що оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.
Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду також у постановах від 28.03.2018 у справі №444/9519/12, від 04.02.2020 у справі №912/1120/16.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 висловлено правову позицію про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Після спливу чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
У п.1.7 договору визначено, що кредитна лінія надається строком на 30 (тридцять) днів від дати отримання Кредиту Позичальником (далі – «Дисконтний період»). У випадку надання першого Траншу не в день укладення Договору, строк дії Кредитної лінії автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення Договору по відношенню до дати надання першого траншу за Договором.
Окрім того, у п. 4.3. договору, сторони погодились, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього Договору (після 90 дня від дати закінчення Дисконтного періоду) чи його дострокового розірвання, у розмірі визначеному в п.1.7.2. Договору, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України.
Матеріалами справи підтверджено факт отримання ОСОБА_1 кредитних коштів в розмірі 12 000 грн. у день укладення Договору.
Проте, в подальшому відповідач збільшив суму кредиту, у зв`язку з чим загальна сума становить 15 300,00 грн.
З довідки щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» також вбачається, що ОСОБА_1 здійснив дії щодо продовження дисконтного періоду, а саме частково сплатив проценти в розмірі 5 888 грн., чим продовжив строк кредитування на 30 днів до 25.07.2023 року.
Доказів, які б свідчили про вчинення дій і продовження позичальником строку дії договору на інший термін матеріали справи не містять.
Відтак, суд доходить висновку, що кредитор, набувши право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором №999304480 від 26.05.2023 року, строк якого сплинув станом на 25.07.2023 року, не мав права продовжувати нараховувати відсотки відповідно до умов договору.
Частиною 8 ст.18 Закон України «Про захист прав споживачів» передбачено, що нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача.
Таким чином, розмір процентів за користування кредитом, в межах строку кредитування, який має сплатити відповідач за користування кредитом складає 7 512,17 грн. Судом враховано сплату відповідачем суми боргу 21.06.2023 року в розмірі 2 601 грн. та 28.06.2023 року в розмірі 5 887,48 грн. та які первісним кредитором віднесено до заборгованості по відсоткам.
Таким чином, суд провівши власний розрахунок, спираючись на розрахунок первісного кредитора, встановив, що заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №999304480 від 26.05.2023 року складає 22 811,65 грн. з яких: заборгованість за тілом – 15 299,48 грн.; заборгованість за відсотками нарахованими за період з 26.05.2023 року по 25.07.2023 року включно – 7 512,17 грн., у зв`язку із чим позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн., суд зазначає наступне.
За частинами 1-3 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно частин 2, 3, ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Нормами ЦПК України передбачено співмірність гонорару адвоката, тобто заявлена адвокатом ціна своїх послуг повинна відповідати складності спору та об`єму робіт, часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт. Гонорар адвоката має бути розумним з урахуванням витраченого адвокатом часу. Витрати мають бути обґрунтованими, документи, що підтверджують витрати, мають бути складені належним чином.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Данілов проти України», заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача судові витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги у сумі 7 000,00 грн.
Так, з матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «ФК «Ейс» та адвокатським бюро «Соломко та партнери» 20 серпня 2025 укладено договір про надання правничої допомоги №20/08/25-01 (а.с.95-97).
01.09.2025 року між ТОВ «ФК «Ейс» та адвокатським бюро «Соломко та партнери» укладено додаткову угоду №999304480 до договору про надання правничої допомоги №20/08/25-01 (а.с.94) в якій погодили, що ТОВ «ФК «Ейс» замовило, а адвокатське бюро «Соломко та партнери» виконало послуги професійної правничої допомоги по справі про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором №999304480 від 26.05.2023 року. 
Згідно акту прийому-передачі наданих послуг №20/08/25-01 від 20.08.2025 року (а.с.93), ТОВ «ФК «Ейс» замовило, а адвокатське бюро «Соломко та партнери» виконало послуги професійної правничої допомоги на загальну суму 7 000 грн., загальний витрачений час склав 6 год.
Згідно пункту 25 постанови Верховного Суду від 21 січня 2021 року у справі № 280/2635/20 зауважено про те, що КАС України (та відповідно, ЦПК України) у редакції, чинній з 15.12.2017, імплементував нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Частиною 4 статті 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 
Суд, враховуючи об`єм та характер наданих послуг, їх складність, вважає, що розмір вказаних витрат є завищеним, та підлягає зменшенню до 2 000 грн, що буде співмірним, розумним та необхідним у межах розгляду цієї справи. 
За змістом ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судом враховано, що позивач ТОВ «ФЕ «Ейс» звернувся до суду з позовом майнового характеру, за який ним було сплачено судовий збір в розмірі 2 662,40 грн. (а.с.185). З огляду на викладене, враховуючи часткове задоволення судом позовних вимог, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 788,06 грн. пропорційно розміру задоволених вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.207,509,526,549,551,626,628,633,634,1047-1050,1054,1055 ЦК України, ст.ст. 12,13,15,16,19,141,274,276,277 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» заборгованість за кредитним договором № 999304480 від 26.05.2023 року в розмірі 22 811 грн. 65 коп. з яких: 15 299 (п`ятнадцять тисяч двісті дев`яносто дев`ять) грн. 48 (сорок вісім) коп. - заборгованість по тілу кредиту; 7 512 (сім тисяч п`ятсот дванадцять) грн. 17 (сімнадцять) коп. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом за період з 26.05.2023 року по 25.07.2023 року включно; 0,00 грн. – заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» судовий збір у розмірі 788 (сімсот вісімдесят вісім) грн. 06 (шість) коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» витрати на професійну правову допомогу у розмірі 2 000 (дві тисячі) грн.
В іншій частині позовних вимог – відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (ЄДРПОУ – 42986956, місцезнаходження: 02094, м.Київ, вул.Юрія Поправки, буд.6, каб.13),
Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 )

Суддя    Н.В. Токар