ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2026 року	справа № 380/8820/26	

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Сподарик Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:
На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; код ЄДРПОУ 13814885) з вимогами:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії ОСОБА_1 за 2017-2019 рр., в розмірі 7763,17 грн., на коефіцієнт у розмірі 1,115 (з урахуванням коефіцієнтів збільшення 1,11, 1,14, 1,197 та 1,0796), починаючи з 05.11.2025, та у розмірі 1,121 (з урахуванням коефіцієнтів збільшення 1,11, 1,14, 1,197, 1,0796 та 1,115), починаючи з 01.03.2026 для забезпечення індексації пенсії;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести починаючи з 05.11.2025 перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії ОСОБА_1 за 2017-2019 рр., в розмірі 7763,17 грн на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,115 (з урахуванням коефіцієнтів збільшення 1,11, 1,14, 1,197, 1,0796) та починаючи з 01.03.2026 на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,121 (з урахуванням коефіцієнтів збільшення 1,11, 1,14, 1,197, 1,0796, 1,115) та у зв`язку з цим здійснювати виплату пенсії ОСОБА_1 у повному обсязі з видатків бюджету Пенсійного фонду України на виплату пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у загальному порядку, встановленому цим Законом, а не з видатків на погашення заборгованості з виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання) на виконання ретроспективних судових рішень та видатків на виплату пенсій у солідарній системі, перерахованих на виконання рішень суду.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що з 01.03.2025 та з 01.03.2026 пенсія позивачки підлягала щорічній індексації на підставі відповідних постанов Кабінету Міністрів України, якими передбачався перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою КМУ від 20.02.2019 №124 (надалі – Порядок №124), із застосуванням таких коефіцієнтів збільшення: з 01.03.2025 –відповідно до пункту 1 постанови КМУ від 25.02.2025 №209 1,115; з 01.03.2026 –відповідно до пункту 1 постанови КМУ від 25.02.2026 №236 1,121. Проте, позивачці пенсія не була належним чином проіндексована на підставі вищезазначених постанов КМУ. У зв`язку з цим позивачка через свого представника звернулася до відповідача з вимогою усунути порушення законодавства та провести належний перерахунок пенсії позивачки. За результатами розгляду звернення позивачки, відповідач надіслав листа від 02.04.2026 №1300-0903-8/51556, в якому повідомив, що з 01.03.2025 на підставі підпункту 6 п. 2 Постанови КМУ №209 індексація пенсії позивачки була здійснена з урахуванням коефіцієнта збільшення 1,023, а не 1,115, а з 01.03.2026 на підставі підпункту 6 п. 2 Постанови КМУ №236 – з урахуванням коефіцієнта збільшення 1,036, а не 1,121. Позивач вважає такі дії суб`єкта владних повноважень протиправними, у зв`язку з чим звернулася до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 08.05.2026 відкрито спрощене позовне провадження у справі. Розгляд справи здійснюється без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі доказами. Копію ухвали про відкриття провадження у справі надіслано учасникам справи, відповідачу запропоновано у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання цієї ухвали подати суду відзив на позовну заяву, в якому вказати про визнання/заперечення позовних вимог.
20.05.2026 за вх.№42852 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Зазначив, що в результаті проведеного перерахунку на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26.05.2025 у справі № 380/22862/24, розмір пенсійної виплати позивачки з 08.05.2024 обчислено від середнього заробітку 20617,74 грн (7763,17 грн х 1,14 х 1,197 х 1,0796 (коефіцієнти збільшення) = 11436,70 грн (показника середньої заробітної плати, який враховується для обчислення пенсії) х 1,80277 (коефіцієнт заробітку) = 20617,74 грн). Зазначив, що відповідно до Постанови № 209 з 1 березня 2025 перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,115 (8913,83 грн = 7994,47 грн х 1,115). З 1 березня 2026 року відповідно до Постанови № 236 проведено перерахунок пенсій із застосуванням збільшеного на 1,121 показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (8913,83 х 1,121 = 9992,40). Щодо проведення індексації ОСОБА_1 з 01.03.2025 та з 01.03 2026 повідомив, що оскільки показник середньої заробітної плати (доходу), який враховується для обчислення пенсії ОСОБА_1 після виконання рішення суду становить 11436,70 грн, згідно чинного законодавства перерахунку відповідно до Постанови 209 та Постанови 236 з 01.03.2025 та з 01.03.2026 не підлягає. Просить у задоволенні позову відмовити.
18.06.2026 за вх.№52751 від представника позивача надійшло клопотання про долучення додаткових доказів.
Частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
З клопотаннями про розгляд справи у судовому засіданні сторони у справі не звертались.
Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області, та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 26.05.2025 у справі № 380/22862/24 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 08.05.2024 індексацію пенсії ОСОБА_1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,197 та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2024 №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,0796 та у зв`язку з цим провести перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 08.05.2024.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 23.07.2025 внесено виправлення в рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26.05.2025 у справі за позовом   ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, а саме: в третій абзац резолютивної частини викладено в наступній редакції:
«Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 08.05.2024 індексацію пенсії ОСОБА_1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,14, постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,197 та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2024 №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,0796 та у зв`язку з цим провести перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 08.05.2024».
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31.10.2025 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишено без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 травня 2025 року - без змін.
Додатковим рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23.02.2206 у справі №380/22862/24 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у проведенні індексації пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,11.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести перерахунок (індексацію) та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до частини другої статті 42 Закону України № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 7763,17 грн на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,11 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 22.02.2021 № 127 «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році», та у зв`язку з цим провести виплату недоотриманих сум пенсії , починаючи з 08.05.2024.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.04.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2026 року у справі № 380/22862/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.
На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26.05.2025 у справі № 380/22862/24 Головним управлінням рішенням від 12.11.2025 № 913220126715 здійснено з 08 травня 2024 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до частини другої статті 42 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсії, на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,14 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,197 відповідно пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,0796 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2024 року № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році».
В результаті проведеного перерахунку розмір пенсійної виплати з 08.05.2024 обчислено від середнього заробітку 20617,74 грн (7763,17 грн х 1,14 х 1,197 х 1,0796 (коефіцієнти збільшення) = 11436,70 грн (показника середньої заробітної плати, який враховується для обчислення пенсії) х 1,80277 (коефіцієнт заробітку) 20617,74 грн).
Позивач через свого представника звернулася до відповідача із заявою в якій просила здійснити перерахунок пенсії з 01.03.2025 відповідно до пункту 1 постанови КМУ від 25.02.2025 №209 з врахуванням коефіцієнту 1,115 та з 01.03.2026 – відповідно до пункту 1 постанови КМУ від 25.02.2026 №236 з врахуванням коефіцієнту 1,121.
За результатами розгляду звернення позивачки, відповідач надіслав листа від 02.04.2026 №1300-0903-8/51556, в якому повідомив, що з 01.03.2025 на підставі підпункту 6 п. 2 Постанови КМУ №209 індексація пенсії позивачки була здійснена з урахуванням коефіцієнта збільшення 1,023, а не 1,115, а з 01.03.2026 на підставі підпункту 6 п. 2 Постанови КМУ №236 – з урахуванням коефіцієнта збільшення 1,036, а не 1,121.
Вважаючи у зв`язку з цим свої права порушені, позивач звернулась з вказаним позовом до суду.
При вирішенні спору, суд виходить з такого.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Стаття 46 Конституції України гарантує право громадян на соціальний захист, що включає право на пенсійне забезпечення.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV (далі – Закон № 1058).
Відповідно до статті 5 Закону № 1058 виключно цим Законом визначаються умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.
Частиною першою статті 27 Закону № 1058 визначено, що розмір пенсії за віком обчислюється за формулою П = Зп Ч Кс, де Зп – заробітна плата (дохід) застрахованої особи, з якої обчислюється пенсія, а Кс – коефіцієнт страхового стажу. Згідно з частиною другою статті 40 Закону № 1058 заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою Зп = Зс Ч (Ск : К), де Зс – середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.
Частина друга статті 42 Закону № 1058 передбачає, що для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії. Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні. Розмір та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.
Відповідно до частини п`ятої статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» № 1282-XII індексація пенсій проводиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до абзаців другого і третього частини другої статті 42 Закону № 1058.
На виконання вимог статті 42 Закону № 1058 Кабінет Міністрів України постановою від 20.02.2019 № 124 затвердив Порядок № 124, пунктом 1 якого передбачено, що ним визначено механізм проведення перерахунку раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії. Пункти 2 і 3 Порядку № 124 визначають, які саме пенсії підлягають перерахунку, і пенсія позивача, призначена відповідно до Закону № 1058, підпадає під дію цього Порядку.
Пункт 5 Порядку № 124, на який посилається відповідач, встановлює, що перерахунок пенсій у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який враховувався для обчислення пенсії, станом на 1 жовтня 2017 року (3 764,40 грн) на відповідний коефіцієнт. Кожен наступний перерахунок проводиться з урахуванням збільшеного у попередніх роках показника середньої заробітної плати.
Ключовим питанням у цій частині спору є те, який саме показник середньої заробітної плати підлягає збільшенню на встановлені Кабінетом Міністрів України коефіцієнти індексації: той показник, який був фактично застосований при обчисленні пенсії позивача (14 016,56 грн, що утворився внаслідок індексації показника за 2019-2021 роки), чи умовний базовий показник станом на 01 жовтня 2017 року (3 764,40 грн), як стверджує відповідач.
Постановою від 16 квітня 2025 року у справі № 200/5836/24 Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду сформулювала правовий висновок щодо порядку індексації пенсій, призначених із застосуванням показника середньої заробітної плати за три попередні роки.
Верховний Суд, аналізуючи положення частини другої статті 42 Закону № 1058 та Порядку № 124, дійшов висновку, що індексація пенсій згідно із Законом № 1058 має проводитися шляхом збільшення саме того показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який був фактично застосований (враховувався) при обчисленні конкретної пенсії, а не умовно встановленого базового показника станом на 01 жовтня 2017 року, оскільки положення Порядку № 124 у відповідній частині не відповідають вимогам частини другої статті 42 Закону № 1058.
Верховний Суд наголосив, що підхід Пенсійного фонду України, за яким для всіх пенсій (незалежно від року призначення та застосованого показника середньої заробітної плати) індексується лише усереднений показник станом на 01.10.2017 (3 764,40 грн), не відповідає меті та змісту статті 42 Закону № 1058 і призводить до необґрунтованого заниження розміру індексації для пенсій, обчислених із застосуванням вищих показників середньої заробітної плати.
При цьому Верховний Суд вкотре наголосив, що суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувалися такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи; такі нормативно-правові акти (як закони, так і підзаконні акти) не можуть застосовуватися навіть у випадках, коли вони є чинними (постанови Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 913/204/18, від 10 березня 2020 року у справі № 160/1088/19).
Згідно з частиною третьою статті 7 КАС України у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу. Відтак положення Порядку № 124 підлягають застосуванню виключно в частині, що не суперечить Закону № 1058, а під час перерахунку пенсії з метою її індексації має використовуватися той показник середньої заробітної плати, який безпосередньо враховувався для обчислення пенсії позивача.
З огляду на наведене суд доходить висновку, що при проведенні індексації пенсії позивача з 01.03.2025 та з 01.03.2026 відповідач був зобов`язаний застосувати коефіцієнти збільшення саме до того показника середньої заробітної плати, який враховувався для обчислення пенсії позивача, а не до умовного показника станом на 01.10.2017.
Щодо застосування знижених коефіцієнтів збільшення (підпункт 6 пункту 2 постанов № 209 та № 236).
Постановою Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 № 209 установлено, що з 01.03.2025 перерахунок пенсій згідно з Порядком № 124 проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати у розмірі 1,115 (пункт 1). Водночас підпунктом 6 пункту 2 цієї постанови для пенсій, призначених до 31.12.2024 включно та не підвищених згідно з пунктом 1, передбачено знижені коефіцієнти збільшення залежно від року призначення пенсії, зокрема 1,046 для пенсій, призначених у 2022 році. Аналогічний диференційований підхід відтворено у постанові Кабінету Міністрів України від 25.02.2026 № 236, пунктом 1 якої встановлено коефіцієнт 1,121, а підпунктом 6 пункту 2 – знижені (додаткові) коефіцієнти залежно від року призначення пенсії.
Таким чином, починаючи з 01.03.2025 Кабінет Міністрів України запровадив диференційований підхід до індексації пенсій, за яким пенсіонери, яким пенсія призначена раніше, отримують повний коефіцієнт збільшення, а пенсіонери, яким пенсія призначена у пізніші роки, – суттєво знижені коефіцієнти. Тобто чим пізніше призначено пенсію, тим менший коефіцієнт індексації застосовується.
Разом з тим частина друга статті 42 Закону № 1058 передбачає єдиний механізм індексації для всіх раніше призначених пенсій і не містить жодних положень, які б дозволяли Кабінету Міністрів України встановлювати різні коефіцієнти збільшення показника середньої заробітної плати для пенсіонерів залежно від року призначення пенсії. Законодавець уповноважив Кабінет Міністрів України визначати порядок здійснення індексації та розмір коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати, але з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим частини другої статті 42 Закону № 1058, і не наділив Уряд правом диференціювати розмір коефіцієнта залежно від дати призначення пенсії.
Отже, положення підпунктів 6 пунктів 2 постанов № 209 та № 236 у частині встановлення знижених коефіцієнтів збільшення для пенсіонерів, яким пенсію призначено у пізніші роки, суперечать частині другій статті 42 Закону № 1058, прийняті поза межами повноважень, наданих Кабінету Міністрів України законодавцем, а також не узгоджуються зі статтею 22 Конституції України в частині недопущення звуження змісту та обсягу існуючих прав, оскільки зменшують коефіцієнт, на який збільшується пенсія при перерахунку.
Суд враховує, що рішенням Київського окружного адміністративного суду від 06.02.2026 у справі № 320/14123/25 підпункт 6 пункту 2 постанови № 209 визнано протиправним та нечинним. Аналогічних висновків дійшли і суди апеляційної інстанції в подібних спорах. У будь-якому разі, з огляду на частину третю статті 7 КАС України, наведені положення підпунктів 6 пунктів 2 постанов № 209 та № 236 не підлягають застосуванню судом як такі, що суперечать акту вищої юридичної сили – Закону № 1058, незалежно від того, чи є вони чинними на момент розгляду справи.
За таких обставин при перерахунку пенсії позивача з 01.03.2025 та з 01.03.2026 підлягають застосуванню пункт 1 постанови № 209 та пункт 1 постанови № 236, якими встановлено повні коефіцієнти збільшення показника середньої заробітної плати у розмірах 1,115 та 1,121 відповідно, а не знижені коефіцієнти, передбачені підпунктами 6 пунктів 2 цих постанов.
Згідно з частиною п`ятою статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відтак дії відповідача щодо не проведення індексації пенсії позивача шляхом збільшення показника середньої заробітної плати, що враховується для обчислення його пенсії, на коефіцієнти 1,115 з 01.03.2025 та 1,121 з 01.03.2026 є протиправними, а позовні вимоги в частині визнання протиправними таких дій та зобов`язання відповідача провести відповідний перерахунок і виплату пенсії є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
При цьому суд враховує визначений позивачем у позовній заяві період судового захисту з огляду на шестимісячний строк звернення до суду (частина друга статті 122 КАС України): перерахунок із застосуванням коефіцієнта 1,115 – з 05.11.2025, перерахунок із застосуванням коефіцієнта 1,121 – з 01.03.2026 (з урахуванням коефіцієнта 1,115). Оскільки кожен наступний перерахунок згідно з абзацом другим пункту 5 Порядку № 124 проводиться з урахуванням збільшеного у попередніх роках показника, відповідні коефіцієнти застосовуються послідовно та кумулятивно.
Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача здійснювати виплату пенсії ОСОБА_1 у повному обсязі з видатків бюджету Пенсійного фонду України на виплату пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у загальному порядку, встановленому цим Законом, а не з видатків на погашення заборгованості з виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання) на виконання ретроспективних судових рішень та видатків на виплату пенсій у солідарній системі, перерахованих на виконання рішень суду, суд зазначає, що судовому захисту підлягають лише порушені, не визнані або оспорювані права; відповідне порушення має мати місце на момент розгляду справи судом, адже судовими актами не можуть регулюватись відносини на майбутнє. Тому зазначені позовні вимоги заявлені позивачем передчасно, оскільки оцінка розміру щомісячних виплат пенсії позивачу може бути надана лише після проведення пенсійним органом перерахунку пенсії на виконання цього рішення суду.
За вказаних обставин суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог.
Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; пропорційно. Суд встановив, що оскаржувані дії відповідача зазначеним критеріям не відповідають.
Згідно з частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, з метою повного та ефективного захисту прав позивача суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Відповідно до статті 139 КАС України, розподіл судових витрат не здійснюється, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 72-79, 90, 139, 241-246, 250, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; код ЄДРПОУ 13814885) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії ОСОБА_1 за 2017-2019 рр., в розмірі 7763,17 грн., на коефіцієнт у розмірі 1,115 (з урахуванням коефіцієнтів збільшення 1,11, 1,14, 1,197 та 1,0796), починаючи з 05.11.2025, та у розмірі 1,121 (з урахуванням коефіцієнтів збільшення 1,11, 1,14, 1,197, 1,0796 та 1,115), починаючи з 01.03.2026 для забезпечення індексації пенсії.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести починаючи з 05.11.2025 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії ОСОБА_1 за 2017-2019 рр., в розмірі 7763,17 грн на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,115 (з урахуванням коефіцієнтів збільшення 1,11, 1,14, 1,197, 1,0796) та починаючи з 01.03.2026 на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,121 (з урахуванням коефіцієнтів збільшення 1,11, 1,14, 1,197, 1,0796, 1,115) та з урахуванням раніше виплачених сум.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Судовий збір розподілу не підлягає.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду, з врахуванням гарантій, встановлених пунктом 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Сподарик Наталія Іванівна