Справа № 420/15969/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 вересня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Радчука А.А., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 ) ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_4 ) ( АДРЕСА_2 ) ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ), Держави України в особі Міністерства внутрішніх справ України (вул. Академіка Богомольця, 10, м. Київ, 01601, код ЄДРПОУ 00032684), Військової частини НОМЕР_6 Міністерства оборони України ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_7 ), Держави України в особі Міністерства оборони України (просп. Повітряних Сил, 6, м. Київ, 03168, код ЄДРПОУ 00034022), про визнання противоправними дій та зобов`язання вчинити дії, - 

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_4 ) ( АДРЕСА_2 ), Держави України в особі Міністерства внутрішніх справ України, Військової частини НОМЕР_6 Міністерства оборони України, Держави України в особі Міністерства оборони України, в якому позивач просить:
визнати противоправним дії Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 ), код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) грошових коштів у сумі 2022,35 гривень, а саме: посадового окладу у сумі 980,33 гривень (за період з 29.01.2020 по 23.03.2020), окладу за військовим званням у сумі 185,48 гривень (за період з 29.01.2020 по 23.03.2020), надбавки за вислугу років у сумі 117,82 гривень (за період за 23 дня березня 2020 року), надбавки за особливості проходження служби у сумі 738,72 гривень (за період з 29.01.2020 по 23.03.2020); 
зобов`язати Державу Україна в особі Міністерства внутрішніх справ України (код ЄДРПОУ 00032684) забезпечити Військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 ), код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , грошовими коштами у розмірі 2022,35 гривень для подальшої виплати цієї суми ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ); 
стягнути з Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 ), код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) грошові кошти у сумі 2022,35 гривень, а саме: посадового окладу у сумі 980,33 гривень (за період з 29.01.2020 по 23.03.2020), окладу за військовим званням у сумі 185,48 гривень (за період з 29.01.2020 по 23.03.2020), надбавки за вислугу років у сумі 117,82 гривень (за період за 23 дня березня 2020 року), надбавки за особливості проходження служби у сумі 738,72 гривень (за період з 29.01.2020 по 23.03.2020) та зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 ), код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , в момент виплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) грошових коштів у сумі 2022,35 гривень нарахувати на цю суму індексацію передбачену діючим законодавством України; 
визнати противоправним дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_4 ) ( АДРЕСА_2 ), код ЄДРПОУ НОМЕР_5 , щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) грошових коштів у сумі 154502,45 гривень, а саме: посадового окладу у сумі 28812,26 гривень (за період з 24.03.2020 по 31.01.2022), окладу за військовим званням у сумі 4533,76 гривень (за період з 24.03.2020 по 31.01.2022), надбавки за вислугу років у сумі 8336,51 гривень (за період з 24.03.2020 по 31.01.2022), надбавки за особливості проходження служби у сумі 24552,42 гривень (за період з 24.03.2020 по 31.01.2022),грошової допомоги для оздоровлення у сумі 6004,75 гривень (за 2020, 2021 роки), матеріальної допомоги для вирішення соціальнопобутових питань у сумі 16768,75 гривень (за 2020, 2021 року), дні невикористаної відпустки у сумі 65494 гривень (130 днів за 2019-2021 роки); 
зобов`язати Державу Україна в особі Міністерства внутрішніх справ України (код ЄДРПОУ 00032684) забезпечити ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_4 ) ( АДРЕСА_2 ), код ЄДРПОУ НОМЕР_5 , грошовими коштами у розмірі 154502,45 гривень для подальшої виплати цієї суми ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 );
стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_4 ) ( АДРЕСА_2 ), код ЄДРПОУ НОМЕР_5 , на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) грошові кошти у сумі 154502,45 гривень, а саме: посадового окладу у сумі 28812,26 гривень (за період з 24.03.2020 по 31.01.2022), окладу за військовим званням у сумі 4533,76 гривень (за період з 24.03.2020 по 31.01.2022), надбавки за вислугу років у сумі 8336,51 гривень (за період з 24.03.2020 по 31.01.2022), надбавки за особливості проходження служби у сумі 24552,42 гривень (за період з 24.03.2020 по 31.01.2022), грошової допомоги для оздоровлення у сумі 6004,75 гривень (за 2020, 2021 роки), матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у сумі 16768,75 гривень (за 2020, 2021 року), дні невикористаної відпустки у сумі 65494 гривень (130 днів за 2019-2021 роки) та зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_4 ) ( АДРЕСА_2 ), код ЄДРПОУ НОМЕР_5 , в момент виплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) грошових коштів у сумі 154502,45 гривень нарахувати на цю суму індексацію передбачену діючим законодавством України; 
визнати противоправним дії Військової частини НОМЕР_6 Міністерства оборони України, код ЄДРПОУ НОМЕР_7 , щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) грошових коштів у сумі 266 935,48 гривень, а саме: посадового окладу у сумі 17917,50 гривень (за період з 26.02.2022 по 19.05.2023), окладу за військовим званням у сумі 4660,71 гривень (за період з 26.02.2022 по 19.05.2023), надбавки за вислугу років у сумі 17057,34 гривень (за період з 26.02.2022 по 19.05.2023), надбавки за особливості проходження служби у сумі 35 136,68 гривень (за період з 26.02.2022 по 19.05.2023),грошової допомоги для оздоровлення у сумі 9257,51 гривень (за 2022, 2023 роки), матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у сумі 49142,3 гривень (за 2022, 2023 року), додаткової винагороди (відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану”) у сумі 133763,44 гривень (за лютий-квітень 2023 року); 
зобов`язати Державу Україна в особі Міністерства оборони України (код ЄДРПОУ 00034022) забезпечити Військову частину НОМЕР_6 Міністерства оборони України, код ЄДРПОУ НОМЕР_7 , грошовими коштами у розмірі 266 935,48 гривень для подальшої виплати цієї суми ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ); 
стягнути з Військової частини НОМЕР_6 Міністерства оборони України, код ЄДРПОУ НОМЕР_7 , на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) грошові кошти у сумі 266 935,48 гривень, а саме: посадового окладу у сумі 17917,50 гривень (за період з 26.02.2022 по 19.05.2023), окладу за військовим званням у сумі 4660,71 гривень (за період з 26.02.2022 по 19.05.2023), надбавки за вислугу років у сумі 17057,34 гривень (за період з 26.02.2022 по 19.05.2023), надбавки за особливості проходження служби у сумі 35 136,68 гривень (за період з 26.02.2022 по 19.05.2023),грошової допомоги для оздоровлення у сумі 9257,51 гривень (за 2022, 2023 роки), матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у сумі 49142,3 гривень (за 2022, 2023 року), додаткової винагороди (відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану”) у сумі 133763,44 гривень (за лютий-квітень 2023 року) та зобов`язати Військову частину НОМЕР_6 Міністерства оборони України, код ЄДРПОУ НОМЕР_7 , в момент виплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) грошових коштів у сумі 266935,48 гривень нарахувати на цю суму індексацію передбачену діючим законодавством України; 
зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 ), код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_4 ) ( АДРЕСА_2 ), код ЄДРПОУ НОМЕР_5 , та Військову частину НОМЕР_6 Міністерства оборони України, код ЄДРПОУ НОМЕР_7 , внести зміни у всі необхідні документи щодо обчислення пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та видати їх на руки ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у формі передбаченій діючим законодавством України.
Адміністративний позов поданий за допомогою системи “Електронний суд”.
В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що у період з 01.02.2019 року по 31.02.2022 року позивач проходив військову службу за контрактом у Національній гвардії України, зокрема з 01.02.2019 – у в/ч НОМЕР_2 Національної гвардії України, з 25.03.2020 у ІНФОРМАЦІЯ_3 . 31.01.2022 позивач згідно наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 20 був виключений зі списків особового складу управління та всіх видів забезпечення. 26.02.2022 року позивача було призвано до лав Збройних Сил України на підставі Наказу № 42 командира в/ч НОМЕР_6 . 18.10.2023 року позивача було звільнено з в/ч НОМЕР_8 Збройних Сил України згідно Наказу № 267. 26.04.2024 року позивачу було видане посвідчення ветерана військової служби серії НОМЕР_9 . 10.11.2025 року позивачу було видане посвідчення особи з інвалідністю ІІ групи (особа з інвалідністю внаслідок війни) серії НОМЕР_10 .
Проте, як зазначено у позові, під час проходження служби виплата грошового забезпечення позивачу здійснювалась не у повному обсязі, а саме нарахування та виплата основних та додаткових видів грошового забезпечення проводилась без урахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на відповідний календарний рік, відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 року, що слугувало підставою звернення позивача до суду з даним позовом. 
Доводи позову мотивовані тим, що у зв`язку із набранням законної сили постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18 про скасування пункту 6 Постанови КМУ №103, посадовий оклад та оклад за військовим званням розраховується шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” від 30.08.2017 року №704. Отже, застосування відповідачем розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадового окладу та окладу за військове звання при нарахуванні грошового забезпечення у меншому розмірі, ніж передбачено законом, порушує право позивача на належний рівень грошового забезпечення. 
Також у позові стверджується, що у 2023 році позивачу не вірно було нараховано додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану». Так, позивач згідно довідки від 03.08.2023 року про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України № 41/1842, в період з 15.08.2022 по 19.08.2022, з 21.08.2022 по 04.09.2022, з 01.10.2022 по 01.11.2022, з 28.01.2023 по 10.04.2023, з 21.04.2023 по 04.05.2023 безпосередньо брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в н.п. Висунськ, Брускинське, Білогірка, Давидів Брід, Костромка Херсонської області, н.п. Золота Нива, Новодонецьке, Новокалинове Донецької області. В той же час йому було виплачено: За лютий 2023 ДВ 30 000,00 грн. (різниця 70 000,00 лютий 2023 брав участь у заходах*); За березень 2023 ДВ 72903,23 грн. (різниця 27 096,77 березень 2023 брав участь у заходах*); За квітень 2023 ДВ 30 000,00 грн. (різниця 36 666,66 Позивач 20 днів брав участь у заходах*). Тобто, сума заборгованості додаткової винагороди становить 133763,44 гривень (за лютий-квітень 2023 року).
Ухвалою суду від 03.06.2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі в порядку ч. 5 ст. 262 КАС України у письмовому провадженні.
17.06.2026 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_4 ).
Відповідно до відзиву, відповідач проти задоволення позову заперечує.
У відзиві зазначено, що судовим рішенням у справі №826/6453/18 скасований пункт 6 Постанови КМУ №103. Проте, Кабінетом Міністрів України не було внесено зміни в пункт 4 Постанови № 704 та фактичне правозастосування вказаного пункту відбувалось в редакції, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14. Тому, на переконання відповідача, не має правових підстав для перерахунку розміру посадового окладу позивача та окладу за військовим званням із використанням величини - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня кожного календарного року.
18.06.2026 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від Міністерства внутрішніх справ України.
Відповідно до відзиву, відповідач проти задоволення позову заперечує, вказуючи, що Держава Україна в особі МВС України є неналежним відповідачем. Законом України «Про Державний бюджет України на 2026 рік», а саме статтею 2, затверджено бюджетні призначення головним розпорядникам коштів Державного бюджету України на 2026 рік у розрізі відповідальних виконавців за бюджетними програмами згідно з додатком № 3 до цього Закону, де за кодом програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету 1003000 є Національна Гвардія України. Функції МВС України як головного розпорядника бюджетних коштів не тотожні функціям керівників військових самостійних підрозділів (юридичних осіб) щодо встановлення та виплати конкретних складових грошового забезпечення військовослужбовцям.
22.06.2026 року представником позивача подано відповідь на відзив ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_4 ).
У відповіді на відзив сторона позивача вказує, що Верховний Суд, зокрема у постановах від 15.06.2023 року у справі № 380/13603/21, від 30.04.2025 року у справі № 620/9741/24 та інших вказував, що оскільки зміни, внесені Постановою № 103, а саме до пункту 4 Постанови № 704, визнано у судовому порядку нечинними, то з 29.01.2020 діє редакція пункту 4 Постанови № 704, яка діяла до зазначених змін і в якій передбачено, що для визначення посадового окладу та окладу за військовим званням застосовується розрахункова величина "прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року", а не "прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 01.01.2018".
22.06.2026 року представником позивача подано відповідь на відзив Міністерства внутрішніх справ України.
У відповіді на відзив сторона позивача заперечувала проти доводів МВС України стовно того, що воно є неналежним відповідачем. Зазначено, що з урахуванням ст. 22 ЗУ “Про Національну гвардію України”, ст. 22 Бюджетного кодексу України, Порядку взаємодії МВС як головного розпорядника коштів державного бюджету та відповідальних виконавців бюджетних програм на всіх стадіях бюджетного процесу, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 13 листопада 2018 року № 907, - саме Міністерство внутрішніх справ України є головним розпорядником бюджетних коштів по відношенню до Національної гвардії, та саме Міністерство внутрішніх справ України з одного боку, забезпечує відповідні частини нацгвардії, грошовими коштами (фінансуванням), а з другого боку, контролює використання цих коштів (фінансування).
Інші заяви по суті справи та додаткові докази до суду не надходили. 
Від відповідачів - Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 ), Військової частини НОМЕР_6 Міністерства оборони України, Міністерства оборони України відзив на позовну заяву не надійшов.
Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи викладене та відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.
Так, судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 01.02.2019 по 31.01.2022 рр. проходив військову службу за контрактом у Національній гвардії України, зокрема: з 01.02.2019 по 23.03.2020 рр. - у військовій частині НОМЕР_2 Національної гвардії України, з 24.03.2020 по 31.01.2022 рр. - у ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується також записами військового квитка серії НОМЕР_11 . 
Згідно витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 25.03.2020 №62, з 24.03.2020 позивача зараховано до списків особового складу управління та на всі види забезпечення.
Згідно витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 31.01.2022 №20, сержанта ОСОБА_2 (Г-046530), звільненого наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 18.01.2022 № 2 о/с за підпунктом «а» пунктом 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з військової служби у запас Збройних Сил України (у зв`язку із закінченням строку контракту), 31 січня 2022 року виключено зі списків особового складу управління та всіх видів забезпечення. 
26.02.2022 р. на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_6 №42, позивач призваний на військову службу у Збройні Сили України. 
З 26.02.2022 по 05.06.2023 рр. позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_6 .
З 08.06.2023 по 18.10.2023 рр. позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_8 .
Позивач є учасником бойових дій, згідно посвідчення серії НОМЕР_12 , виданого 20.01.2022; є особою з інвалідністю внаслідок війни, про що було видане посвідчення серії НОМЕР_10 , терміном дії з 11.10.2025 по 05.11.2027 рр.
Згідно Довідки від 03.08.2023 №41/1841, виданої військовою частиною НОМЕР_13 , про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, позивач у період з 15.08.2022 по 19.08.2022, з 21.08.2022 по 04.09.2022, з 01.10.2022 по 01.11.2022, з 28.01.2023 по 10.04.2023, з 21.04.2023 по 04.05.2023 позивач безпосередньо брав (брала) участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в н.п. Висунськ, Брускинське, Білогірка, Давидів Брід, Костромка Херсонської області, н.п. Золота Нива, Новодонецьке, Новокалинове Донецької області.
Наказом командира військової частини НОМЕР_8 від 18.10.2023 №267, позивач звільнений з військової служби в запас на підставі пп. «б» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Звернення позивача до суду з даним позовом обумовлено тим, що за період проходження військової служби з 29.01.2020 по 31.01.2022 та з 26.02.2022 рр. по 19.05.2023 рр. нарахування та виплата грошового забезпечення здійснювалось без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року.
Представник позивача звертався до відповідачів з адвокатськими запитами щодо перерахунку грошового забезпечення позивача.
Листом Військової частини НОМЕР_2 від 12.05.2026 повідомлено, що починаючи з 01.03.2018 грошове забезпечення військовослужбовців Національної гвардії України визначається згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб». Розмір посадового окладу та окладу за військовими званнями обчислюється шляхом множення 1762 грн на тарифний коефіцієнт (тарифний розряд), які визначені додатками 1 та 14 до зазначеної постанови. Враховуючи викладене, виплата грошового забезпечення ОСОБА_1 у період проходження служби у військовій частині НОМЕР_2 здійснювалась відповідно до встановлених у Національній гвардії України норм. Таким чином, здійснюючи нарахування та виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 , Національна гвардія України діяла правомірно та з дотриманням вимог чинного законодавства. Підстави для проведення перерахунку відсутні.
Листом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 06.05.2026 року повідомлено, що за період проходження служби у Національній гвардії України грошове забезпечення ОСОБА_1 виплачувалось відповідно до встановлених норм. 
Вважаючи протиправними дії відповідачів під час обчислення та виплати грошового забезпечення без врахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня відповідного календарного року, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Також позивачем заявлено вимоги щодо не повної виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за лютий-квітень 2023 року.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Відповідно до ст.1-2 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” від 20.12.1991 № 2011-XII (далі – Закон № 2011-XII), військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 9 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.
До складу грошового забезпечення входять:
посадовий оклад, оклад за військовим званням;
щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);
одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15.03.2018 № 200 затверджена Інструкція про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам (надалі – Інструкція №200).
Відповідно до пункту 2 розд. І Інструкції №200, грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
До складу грошового забезпечення входять:
посадовий оклад, оклад за військовим званням;
щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);
одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Згідно пунктів 3, 7 розд. І Інструкції №200, грошове забезпечення військовослужбовцям виплачується у військових частинах за місцем служби. 
Грошове забезпечення, що належить військовослужбовцю і своєчасно не виплачене йому або виплачене в меншому, ніж належало, розмірі, виплачується за весь період, протягом якого військовослужбовець мав право на нього.
Наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 затверджений Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 р. за № 745/32197) (надалі – Порядок №260). 
Відповідно до пункту 2 розділу I Порядку №260, грошове забезпечення включає:
щомісячні основні види грошового забезпечення;
щомісячні додаткові види грошового забезпечення;
одноразові додаткові види грошового забезпечення.
До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать:
посадовий оклад;
оклад за військовим званням;
надбавка за вислугу років.
До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать:
підвищення посадового окладу;
надбавки;
доплати; 
винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту;
премія.
До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать:
винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану;
допомоги.
Відповідно до пункту 3 розділу I Порядку №260, підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є:
штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина);
накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження;
накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення;
накази про присвоєння військових звань;
грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).
Відповідно до пункту 4 розділу I Порядку №260, грошове забезпечення військовослужбовців із числа осіб офіцерського складу, в тому числі слухачів (ад`юнктів, докторантів), рядового, сержантського та старшинського складу (крім військово-службовців строкової служби), включає:
посадовий оклад;
оклад за військовим званням;
надбавку за вислугу років;
підвищення посадового окладу під час проходження військової служби на території населених пунктів, яким надано статус гірських, та на острові Зміїний;
надбавки за особливості проходження служби, за службу в Силах спеціальних операцій Збройних Сил, кваліфікацію, кваліфікаційну категорію, виконання функцій державного експерта з питань таємниць, роботу в умовах режимних обмежень, безперервний стаж на шифрувальній роботі, почесні та спортивні звання;
доплати за науковий ступінь та за вчене звання;
премію;
морську винагороду, винагороди за стрибки з парашутом, за розшук, піднімання, розмінування та знешкодження вибухових предметів, тралення і знешкодження мін, за водолазні роботи та за бойове чергування;
одноразові грошові допомоги після укладення першого контракту, для оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань, у разі звільнення з військової служби;
інші виплати, які здійснюються відповідно до чинного законодавства України.
30 серпня 2017 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб”, яка набрала чинності 01.03.2018.
Постановою КМУ №704 збільшено розмір грошового забезпечення військовослужбовців.
Відповідно до пункту 4 постанови № 704 розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно з Додатками 1, 12, 13, 14.
Приміткою 1 Додатку 1 до постанови №704 визначено, що посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.
Оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. У разі коли посадовий оклад визначений у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище - заокруглюються до десяти гривень (примітка Додатку 14 до постанови № 704).
Постановою №704 затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1; схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14.
21 лютого 2018 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб (надалі - постанова № 103), якою внесено зміни до постанови № 704, зокрема, пункт 4 викладено в новій редакції: установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14 (пункт 6 постанови № 103).
Постанова КМУ №103 набула чинності 24 лютого 2018 року.
Разом з тим, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України №103, яким були внесені зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України №704.
З урахуванням наведеного Верховний Суд у постанові від 15.06.2023 у справі №380/13603/21 дійшов висновку про необхідність застосування з 29.01.2020 (дати набрання чинності постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18, яка залишена без змін постановою Верховного Суду від 20.10.2022) положень пункту 4 постанови №704 у редакції до 24.02.2018, тобто у редакції, яка була чинна до набрання законної сили постановою №103.
Висновки Верховного Суду у постанові від 15.06.2023 у справі №380/13603/21 є релевантними до спірних правовідносин.
Отже, з 29 січня 2020 року була відновлена дія пункту 4 Постанови КМУ №704 у первісній редакції, яка визначала розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а не на 01 січня 2018 року.
Відтак, з 29 січня 2020 року - з дня набрання чинності судовим рішенням у справі № 826/6453/18 - виникли підстави для розрахунку грошового забезпечення позивача з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення та виплат, оскільки з цієї дати позивач мав право на отримання грошового забезпечення, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою № 704 у відповідності до вимог статті 9 Закону №2011-ХІІ.
Предметом спору є застосування пункту 4 Постанови № 704, в редакції пункту 6 Постанови № 103, після прийняття Шостим апеляційним адміністративним судом постанови від 29 січня 2020 року по справі № 826/6453/18, якою визнано протиправною та скасовано пункт 6 Постанови № 103, тобто застосування такої розрахункової величини обчислення грошового забезпечення позивача, як розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня 2018 року.
Сторонами визнається та не заперечується факт обчислення у спірний період грошового забезпечення позивача відповідно до пункту 4 Постанови № 704, в редакції Постанови № 103, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року.
Проте, оскільки після скасування постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року по справі № 826/6453/18 пункту 6 Постанови № 103, положення пункту 4 постанови № 704 застосовуються в редакції до 24.02.2018, тобто в редакції, яка була чинна до набрання законної сили постановою №103, позовні вимоги щодо перерахунку грошового забезпечення позивача за спірний період з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1 і 14 до постанови Кабінет Міністрів України “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” від 30.08.2017 р. №704, є обґрунтованими. 
Надаючи оцінку обставинам справи, суд також звертає увагу на те, що встановлене положеннями пункту 3 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України” від 06.12.2016 № 1774-VIII обмеження щодо застосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадових окладів розрахованих, згідно з постановою № 704, жодним чином не впливає на спірні правовідносини, оскільки такою розрахунковою величною є, прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом саме на 1 січня календарного року. Розмір мінімальної заробітної плати не є розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, а застосований з іншою метою - для визначення мінімальної величини, яка враховується як складова при визначенні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням.
Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постановах від 02.08.2022 у справі № 440/6017/21, від 19.10.2022 у справі № 400/6214/21, від 28.02.2023 у справі № 380/18850/21, від 23.05.2023 у справі № 380/22021/21.
Суд зазначає, що згідно пунктом 3 розділу ІІ “Прикінцеві та перехідні положення” Закону України від 06.12.2016 № 1774-VІІІ “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України”, який набрав чинності з 01 січня 2017 року, мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.
Крім того, позивач оскаржує у цьому спорі розмір прожиткового мінімуму, а не розмір мінімальної заробітної плати.
Суд зазначає, що у цій справі прохання позивача здійснити перерахунок грошового забезпечення обумовлено підвищенням розміру грошового забезпечення через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року. 
Вказані доводи суд визнає обґрунтованими. 
Відповідно до статті 7 Закону України “Про Державний бюджет України на 2020 рік”, установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2020 року - 2102 гривні.
Відповідно до статті 7 Закону України “Про Державний бюджет України на 2021 рік”, установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2021 року - 2270 гривень.
Відповідно до статті 7 Закону України “Про Державний бюджет України на 2022 рік”, установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2022 року - 2481 гривня. 
Відповідно до статті 7 Закону України “Про Державний бюджет України на 2023 рік”, установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2023 року - 2684 гривні.
Отже розмір прожиткового мінімуму для визначення посадових окладів військовослужбовців у 2020-2023 роках, є більшим ніж в 2018 році (1762, 00 гривні). 
Таким чином, враховуючи, що розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, є величина - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня відповідного календарного року (через його збільшення на відповідний рік), а не станом на 01.01.2018 року, посилання відповідачів на відсутність підстав для перерахунку грошового забезпечення позивача є протиправними та такими, що порушують його соціальні права.
Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 02.08.2022 у справі №440/6017/21, де Суд висновував, що з 01.01.2020 положення пункту 4 постанови № 704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з постановою № 704 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений на відповідний рік у тому числі як розрахункова велична для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів.
Відтак позовні вимоги ОСОБА_1 про перерахунок та виплату грошового забезпечення за періоди з 29.01.2020 по 31.01.2022 та з 26.02.2022 рр. по 19.05.2023 рр. за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням є обґрунтованими.
При цьому, суд зазначає, що перерахунку за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням підлягають як основні, так і додаткові види грошового забезпечення у т.ч. одноразові, зокрема: грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, грошова компенсація за невикористані дні щорічної основної відпустки та додаткової відпустки.
Відповідно до ч. 1 ст. 10-1 Закону №2011-ХІІ, військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.
Абзацом третім ч. 14 статті 10-1 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що у рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі не використані за час проходження військової служби дні щорічних основної та додаткової відпусток, а також додаткової відпустки військовослужбовцям, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи, та додаткової відпустки, передбаченої статтею 16-2 Закону України "Про відпустки".
Відповідно до пункту 4 розділу I Порядку №260, грошове забезпечення військовослужбовців включає також одноразові грошові допомоги після укладення першого контракту, для оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань, у разі звільнення з військової служби.
Згідно п.п. 1, 6 розд. XXIII Порядку №260, військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які набули (набувають) право на отримання щорічної основної (канікулярної) відпустки, один раз на рік виплачується грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.
Розмір грошової допомоги для оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.
Згідно п.п. 1, 7, 9 розд. XXIV Порядку №260, військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.
Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, порядок її виплати встановлюються за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.
Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у військовій частині НОМЕР_14 та підпорядкованих їй військових частинах установлюється командиром цієї частини виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі військової частини НОМЕР_14 .
До місячного грошового забезпечення, з якого визначається розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.
Виплата матеріальної допомоги здійснюється за рапортом військовослужбовця на підставі наказу командира (начальника), а командиру (начальнику) - наказу вищого командира (начальника) за підпорядкованістю із зазначенням у ньому розміру допомоги.
Згідно п. 4 розд. XXXII Порядку №260, військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, при звільненні з військової служби виплачується одноразова грошова допомога в порядку та розмірах, визначених Порядком та умовами виплати деяким категоріям військовослужбовців одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 17 вересня 2014 року № 460.
Згідно п.п. 5-6 розділу XXXI Порядку №260, військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які мають право на щорічні додаткові відпустки відповідно до чинного законодавства України, виплачується компенсація за всі календарні дні невикористаної додаткової відпустки, яка надається в повному обсязі або пропорційно часу, прослуженому в році звільнення.
Розрахунок грошового забезпечення за час надання щорічної основної відпустки з подальшим виключенням зі списків особового складу та грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки здійснюється виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, крім винагород з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення, які військовослужбовець отримував за останньою займаною штатною посадою. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення місячного розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів.
На підставі викладеного, розрахунок одноразових додаткових видів грошового забезпечення - для оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань, у разі звільнення з військової служби та грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпустки здійснюється, виходячи з місячного грошового забезпечення, відповідно, нарахування вказаних додаткових видів грошового забезпечення здійснюється з використанням тієї ж розрахункової величини, що і обрахунок основних видів грошового забезпечення, а саме розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року.
Щодо належного відповідача.
Відповідно до п. 3 8 розд. І Інструкції № 200, грошове забезпечення військовослужбовцям виплачується у військових частинах за місцем служби. 
Згідно п. 8 розділу І Порядку № 260, грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника) (далі - командир).
Відповідно до п. 1.5 Правил організації фінансового забезпечення військових частин, установ та організацій Збройних Сил України згідно наказу Міністра оборони України № 280 від 22.05.2017 року передбачено, що військова частина, не включена до мережі розпорядників бюджетних коштів, зараховується на фінансове забезпечення до військової частини - розпорядника коштів третього рівня на підставі відповідних директив (рішень). Командир військової частини, зарахованої на фінансове забезпечення до військової частини - розпорядника коштів третього рівня, організовує своєчасне оформлення та подання розпоряднику коштів усіх документів, необхідних для здійснення належного фінансового забезпечення військової частини.
Первинні документи, розрахунки фондів оплати праці, заявки на кошти, платіжні доручення, грошові атестати військовослужбовців, розрахунково-платіжні відомості на виплату грошового військовослужбовцям, заробітної плати працівникам та забезпечення інші виплати підписують посадові особи розпорядника коштів та посадові особи (командир та інша, визначена командиром, відповідальна посадова особа) військової частини, яка знаходиться на фінансовому забезпеченні.
Згідно з п. 1.8 Правил № 280, командир військової частини керує фінансово-господарською діяльністю частини, розпоряджається згідно з законодавством коштами, забезпечує законне, цільове та ефективне їх використання в суворій відповідності із затвердженим кошторисом і зобов`язаннями перед державним бюджетом, несе відповідальність за організацію фінансового забезпечення військової частини, стан фінансового господарства і забезпечення збереження готівки, організовує бухгалтерський облік активів і зобов`язань, доходів і видатків. Командир військової частини зобов`язаний, зокрема, особисто підписувати першим підписом фінансові документи, заяви на кошти, платіжні доручення, грошові атестати військовослужбовців, розрахунково-платіжні відомості на виплату, грошового забезпечення військовослужбовцям, заробітної плати працівникам та інші виплати, договори і угоди, фінансову звітність та службове листування з питань фінансового забезпечення; забезпечувати виплату грошового забезпечення та заробітної плати особовому складу в установлені законодавством терміни.
Відповідно до пункту 4.3 Правил №280, грошове забезпечення, заробітна плата та інші виплати особовому складу виплачується за місцем штатної служби (перебування на фінансовому та інших видах забезпечення). Відповідальність за правильність нарахування та своєчасність виплати грошового забезпечення (заробітної плати), проведення та перерахування за належністю в установлені терміни утримань і нарахувань покладається на командира військової частини та начальника фінансового органу.
Отже, обов`язок щодо нарахуванням військовослужбовцю грошового забезпечення, в тому числі у випадку перебування військової частини на фінансовому забезпеченні в іншій військовій частині, покладені на командира військової частини, у штаті якої військовослужбовець проходить військову службу. Грошове забезпечення, заробітна плата та інші виплати особовому складу виплачується за місцем штатної служби. Кошти на здійснення відповідних виплат надаються розпорядником на підставі відповідних наказів, заявок, кошторисів, розрахунків тощо, що надаються військовою частиною, яка перебуває на фінансовому забезпеченні такого розпорядника коштів.
Згідно обставин справи, позивач проходив військову службу з 01.02.2019 по 23.03.2020 рр. у військовій частині НОМЕР_2 Національної гвардії України, з 24.03.2020 по 31.01.2022 рр. - у ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
З 26.02.2022 по 05.06.2023 рр. позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_6 .
З 08.06.2023 по 18.10.2023 рр. позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_8 .
Отже, належним відповідачем в частині позовних вимог щодо перерахунку та виплати грошового забезпечення за період з 29.01.2020 по 23.03.2020 рр. є військова частина НОМЕР_2 Національної гвардії України, оскільки позивач був зарахований на всі види забезпечення, у т.ч. грошове, що підтверджується наявною у матеріалах справи Особовою карткою на грошове забезпечення за 2020 рік.
Відповідно, належним відповідачем в частині позовних вимог щодо перерахунку та виплати грошового забезпечення за період з 24.03.2020 по 31.01.2022 рр. є ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки позивач був зарахований на всі види забезпечення, у т.ч. грошове, що підтверджується наявною у матеріалах справи Особовою карткою на грошове забезпечення за 2020-2021 рр.
У частині позовних вимог щодо перерахунку та виплати грошового забезпечення за період з 26.02.2022 по 19.05.2023 рр. належним відповідачем є військова частина НОМЕР_6 , де позивач проходив військову службу у цей період та був зарахований на всі види забезпечення, у т.ч. грошове, що підтверджується наявною у матеріалах справи Особовою карткою на грошове забезпечення за 2022-2023 рр.
При цьому, суд відхиляє позовні вимоги «зобов`язати Державу Україна в особі Міністерства внутрішніх справ України (код ЄДРПОУ 00032684) забезпечити Військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 ), код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , грошовими коштами у розмірі 2022,35 гривень для подальшої виплати цієї суми ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )», а також «зобов`язати Державу Україна в особі Міністерства оборони України (код ЄДРПОУ 00034022) забезпечити Військову частину НОМЕР_6 Міністерства оборони України, код ЄДРПОУ НОМЕР_7 , грошовими коштами у розмірі 266 935,48 гривень для подальшої виплати цієї суми ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )». 
Позивач заявляє такі до Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства оборони України, як до розпорядників бюджетних коштів по відношенню до Національної гвардії України та військової частини НОМЕР_6 , відповідно. 
Згідно з ч. 1 ст. 22 Бюджетного кодексу України, за обсягом наданих повноважень розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня.
Проте, суд зазначає, що уся вертикаль розпорядників бюджетних коштів не виступає учасником спірних правовідносини, оскільки у межах спірних правовідносин саме військова частина НОМЕР_2 Національної гвардії України, ІНФОРМАЦІЯ_2 , військова частина НОМЕР_6 були відповідальними за правильність обчислення та нарахування позивачу грошового забезпечення у спірний період. А процедура виділення бюджетних коштів виходить за межі судового розгляду у даній справі. Отже, залучення до участі у справі Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства оборони Україїни лише на тій підставі, що вони є головними розпорядниками бюджетних коштів, є безпідставним. 
Суд наголошує, що відповідачами за вказаним позовом мають бути ті суб`єкти владних повноважень, які безпосередньо нараховують і виплачують грошове забезпечення, тобто конкретні військові частини чи територіальні управління.
Отже, з метою повного та ефективного захисту прав позивача, суд вважає доцільним:
визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 29.01.2020 по 23.03.2020 рр. без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, шляхом його множення на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно додатків 1 і 14 до постанови Кабінет Міністрів України “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” від 30.08.2017р. № 704;
зобов`язати військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення за період з 29.01.2020 по 23.03.2020 рр., виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня відповідного календарного року на відповідні тарифні коефіцієнти, згідно додатків 1 і 14 до постанови Кабінет Міністрів України “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” від 30.08.2017р. № 704;
визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 24.03.2020 по 31.01.2022 рр., а також виплачених за вказаний період грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки та додаткової відпустки без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, шляхом його множення на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно додатків 1 і 14 до постанови Кабінет Міністрів України “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” від 30.08.2017р. № 704;
зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення за період з 24.03.2020 по 31.01.2022 рр., а також виплачених за вказаний період грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки та додаткової відпустки, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня відповідного календарного року на відповідні тарифні коефіцієнти, згідно додатків 1 і 14 до постанови Кабінет Міністрів України “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” від 30.08.2017р. № 704;
визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_6 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 26.02.2022 по 19.05.2023 рр., а також виплачених за вказаний період грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки та додаткової відпустки без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, шляхом його множення на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно додатків 1 і 14 до постанови Кабінет Міністрів України “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” від 30.08.2017р. № 704;
зобов`язати військову частину НОМЕР_6 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення за період з 26.02.2022 по 19.05.2023 рр., а також виплачених за вказаний період грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки та додаткової відпустки, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня відповідного календарного року на відповідні тарифні коефіцієнти, згідно додатків 1 і 14 до постанови Кабінет Міністрів України “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” від 30.08.2017р. № 704.
Суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частини стягнення з відповідачів сум коштів, заявлених позивачем у позові, а також щодо одночасної виплати грошових коштів з нарахуванням на цю суму індексації, передбаченої діючим законодавством України.
Так, суд вважає, що вимоги позивача в частині розрахунку сум грошового забезпечення не підлягають задоволенню, оскільки проведення вказаного розрахунку є компетенцією відповідача та до проведення цього розрахунку його оцінка є передчасною.
Крім того, суд зауважує, що приписами ст.5 КАС України не передбачено такого способу захисту порушених прав як стягнення сум грошового забезпечення за позовами фізичних осіб до суб`єкта владних повноважень. 
Також суд зазначає, що в частині нарахування індексації одночасно з виплатою перерахованого грошового забезпечення позовні вимоги є передчасними. 
Враховуючи викладене, у цій частині позовних вимог суд вважає необхідним відмовити.
Що стосується позовних вимог в частині стягнення додаткової винагороди, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану”, у сумі 133763,44 гривень за лютий-квітень 2023 року, суд зазначає наступне.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 “Про введення воєнного стану в Україні” та № 69 “Про загальну мобілізацію” Кабінетом Міністрів України прийнята постанова від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі – Постанова №168).
Пунктом 1 Постанови №168 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Пунктом 2-1 Постанови №168 (в редакції Постанови КМ № 43 від 20.01.2023) установлено, що керівники відповідних міністерств та державних органів визначають порядок і умови виплати додаткової винагороди, одноразової грошової допомоги, розміри виплати додаткової винагороди в розмірі до 30000 гривень.
Наказом Міністерства оборони України від 25 січня 2023 року № 44 затверджені Зміни до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260. 
Зокрема доповнено Порядок №260 новим розділом XXXIV «Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану», який застосовується з 01 лютого 2023 року.
Відповідно до пункту 2 розд. XXXIV Порядку №260, в період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в таких розмірах:
100 000 гривень - тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), та виконують бойові (спеціальні) завдання (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах):
під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно;
у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника;
із здійснення польотів у районах ведення воєнних (бойових) дій, ведення повітряного бою;
у районах ведення воєнних (бойових) дій з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії;
на території противника (в тому числі на території між позиціями військ противника та своїх військ, тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях);
з вогневого ураження повітряних (морських) цілей противника;
з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту;
кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії (поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового базування);
у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів;
з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;
50 000 гривень - тим, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах).
Перелік цих органів військового управління (управлінь (штабів) угруповань військ (сил)) затверджується Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України;
30 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань):
у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України, які здійснюють управління діючими угрупованнями військ (сил) (далі - завдання у складі угруповань військ (сил), резерву, пунктів управління);
з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури згідно з бойовими розпорядженнями;
із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій згідно з бойовими (логістичними) розпорядженнями.
Військовослужбовцям, які в установленому законодавством порядку відряджені до складу військових адміністрацій у районах ведення воєнних (бойових) дій для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, виплата додаткової винагороди здійснюється у розмірі 30 000 гривень.
За змістом пункту 4 розд. XXXIV Порядку №260, підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи) у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів:
бойовий наказ (бойове розпорядження);
журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);
рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
Згідно з п. 5 розд. XXXIV Порядку №260, про підтвердження безпосередньої участі відряджених до військових частин (установ, організацій) військовослужбовців (далі - відряджені військовослужбовці) у бойових діях або заходах, командири військової частини (установи, організації), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець, повідомляють органи військового управління, військові частини (установи, організації) за місцем штатної служби військовослужбовців.
З аналізу наведених норм законодавства слідує, що право на отримання додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, у розмірі до 100 000 гривень не є безумовним, а виникає виключно у разі, коли у військовослужбовці беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення). Для виплати військовослужбовцям додаткової винагороди у збільшеному до 100 000,00 грн. гривень розмірі, їхня безпосередня участь у бойових діях та заходах повинна бути підтвердженою документально.
У спірний період позивач був військовослужбовцем Збройних Сил України.
Згідно Довідки від 03.08.2023 №41/1841, виданої військовою частиною НОМЕР_6 , про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, позивач у період з 15.08.2022 по 19.08.2022, з 21.08.2022 по 04.09.2022, з 01.10.2022 по 01.11.2022, з 28.01.2023 по 10.04.2023, з 21.04.2023 по 04.05.2023 безпосередньо брав (брала) участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в н.п. Висунськ, Брускинське, Білогірка, Давидів Брід, Костромка Херсонської області, н.п. Золота Нива, Новодонецьке, Новокалинове Донецької області.
У позові зазначено, що позивачу було виплачено: За лютий 2023 ДВ 30 000,00 грн. (різниця 70 000,00 лютий 2023 брав участь у заходах*); За березень 2023 ДВ 72903,23 грн. (різниця 27 096,77 березень 2023 брав участь у заходах*); За квітень 2023 ДВ 30 000,00 грн. (різниця 36 666,66 Позивач 20 днів брав участь у заходах*). Тобто, сума заборгованості додаткової винагороди становить 133763,44 гривень (за лютий-квітень 2023 року).
Вирішуючи спір у цій частині позовних вимог, суд зауважує, що позивачем заявлено вимоги про стягнення додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ №168 у сумі 133763,44 гривень (за лютий-квітень 2023 року).
При цьому, суд зазначає, що позивач не наводить обґрунтування наявності підстав для виплати йому додаткової винагороди у розмірі до 100 000 гривень. Сам факт того, що позивач проходив службу у районі ведення воєнних (бойових) дій не підтверджує факт безпосередньої участі позивача у бойових діях або залучення його до здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у районах проведення воєнних (бойових) дій.
У зв`язку з викладеним підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану”, у сумі 133763,44 гривень за лютий-квітень 2023 року наразі відсутні 
Суд зазначає, що такого способу захисту порушених прав як стягнення сум грошового забезпечення за позовами фізичних осіб до суб`єкта владних повноважень КАС України не передбачено.
В силу приписів ст.ст. 5, 9 КАС України, позивач обирає спосіб захисту та доводить перед судом протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень та наявність у нього (позивача) відповідного права, про захист якого він звернувся до суду, з метою зобов`язання відповідача вчинити певні дії.
Що стосується позовних вимог в частині зобов`язання відповідачів внести зміни у всі необхідні документи щодо обчислення пенсії позивачу та видати їх позивачу у формі, передбаченій діючим законодавством України, суд вважає, що вони є передчасними, оскільки відповідачем ще не здійснено перерахунок грошового забезпечення позивача за спірні періоди.
За таких обставин, у цій частині позовних вимог суд вважає необхідним відмовити.
Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених вимог не спростовують. 
При цьому, згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010 року, заява №4909/04, відповідно до п. 58 якого Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі"Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torijav.Spain) від 09.12.1994 року, серія A, № 303-A, п.29).
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
За вимогами ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов слід задовольнити частково.
Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи, що позивач звільнений від оплати судового збору на підставі п. 1, п. 9, п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України “Про судовий збір”, розподіл судових витрат зі сплати судового збору згідно ч. 1 ст. 139 КАС України не здійснюється. 
Щодо витрат на професійну правничу допомогу.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
У позовній заяві представником позивача зазначено, що розмір витрат на професійну правничу допомогу складає 50 000,00 гривень. Відповідач (МВС України) у відзиві заперечував щодо заявленої суми. 
Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). 
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України, питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу може бути вирішено після ухвалення рішення у справі.
Керуючись ст.ст. 2, 5-9, 72, 74-77, 90, 139, 242-246, 255, 262, 291, 295, 297 КАС України, 
В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 ) ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_4 ) ( АДРЕСА_2 ) ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ), Держави України в особі Міністерства внутрішніх справ України (вул. Академіка Богомольця, 10, м. Київ, 01601, код ЄДРПОУ 00032684), Військової частини НОМЕР_6 Міністерства оборони України ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_7 ), Держави України в особі Міністерства оборони України (просп. Повітряних Сил, 6, м. Київ, 03168, код ЄДРПОУ 00034022), про визнання противоправними дій та зобов`язання вчинити дії – задовольнити частково.
Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 29.01.2020 по 23.03.2020 рр. без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, шляхом його множення на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно додатків 1 і 14 до постанови Кабінет Міністрів України “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” від 30.08.2017р. № 704.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення за період з 29.01.2020 по 23.03.2020 рр., виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня відповідного календарного року на відповідні тарифні коефіцієнти, згідно додатків 1 і 14 до постанови Кабінет Міністрів України “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” від 30.08.2017р. № 704.
Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 24.03.2020 по 31.01.2022 рр., а також виплачених за вказаний період грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки та додаткової відпустки без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, шляхом його множення на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно додатків 1 і 14 до постанови Кабінет Міністрів України “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” від 30.08.2017р. № 704.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення за період з 24.03.2020 по 31.01.2022 рр., а також виплачених за вказаний період грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки та додаткової відпустки, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня відповідного календарного року на відповідні тарифні коефіцієнти, згідно додатків 1 і 14 до постанови Кабінет Міністрів України “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” від 30.08.2017р. № 704.
Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_6 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 26.02.2022 по 19.05.2023 рр., а також виплачених за вказаний період грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки та додаткової відпустки без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, шляхом його множення на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно додатків 1 і 14 до постанови Кабінет Міністрів України “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” від 30.08.2017р. № 704. 
Зобов`язати військову частину НОМЕР_6 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення за період з 26.02.2022 по 19.05.2023 рр., а також виплачених за вказаний період грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки та додаткової відпустки, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня відповідного календарного року на відповідні тарифні коефіцієнти, згідно додатків 1 і 14 до постанови Кабінет Міністрів України “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” від 30.08.2017р. № 704.
В іншій частині позовних вимог – відмовити. 
Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.
Рішення може бути оскаржено в порядку і строки, встановлені ст.ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук