ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

15 липня 2026 року	Справа №160/12248/26 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді	Прудника С.В. 	 	
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до відповідача-1: 20 регіональної військово-лікарської комісії, відповідача-2: комунального некомерційного товариства “Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги” Дніпропетровської обласної ради”, третя особа: військова частина НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

08.05.2026 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла сформована 08.05.2026 року через систему “Електронний суд” позовна заява ОСОБА_1 до відповідача-1: 20 регіональної військово-лікарської комісії, відповідача-2: комунального некомерційного товариства “Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги” Дніпропетровської обласної ради”, третя особа: військова частина НОМЕР_1 , в якій позивач просить суд:
- визнати протиправними та скасувати рішення позаштатної ВЛК №1 з правами госпітальної ВЛК психіатричного профілю КНП Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги “ДОР” м. Дніпро” оформлене у виді довідки від 16.04.2026 року №2026-0416-1236-2467-0, рішення 20 регіональної військово-лікарської комісії оформлене листом від 06.05.2026 року №1854/3655;
- зобов`язати 20 регіональну військово-лікарську комісію провести медичний огляд (направити у заклади охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України) військовослужбовця ОСОБА_1 з метою визначення придатності до військової служби з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.
Означені позовні вимоги вмотивовані тим, що позивач не погоджується з рішенням позаштатної ВЛК №1 з правами госпітальної ВЛК психіатричного профілю КНП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР», оформленим довідкою від 16.04.2026 № 2026-0416-1236-2467-0, яким його визнано придатним до військової служби, а також із рішенням 20 Регіональної військово-лікарської комісії, викладеним у листі від 06.05.2026 № 1854/3655, яким відмовлено у задоволенні скарги на постанову ВЛК. Позивач зазначає, що під час проведення медичного огляду військово-лікарською комісією не було належним чином досліджено його фактичний стан здоров`я та не враховано всі наявні медичні документи, зокрема висновки, що містяться у виписці з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №3877/2026 та результати спеціальних медичних досліджень. На думку позивача, ВЛК безпідставно не врахувала низку встановлених у нього захворювань та патологічних станів, серед яких, зокрема, наслідки травматичного ураження головного мозку, посттравматична енцефалопатія, психоорганічний синдром, стійкий цефалгічний синдром, наслідки оперативного втручання на лівому колінному суглобі, дегенеративні та посттравматичні зміни колінних суглобів, хронічний больовий синдром та інші порушення стану здоров`я. Позивач вказує, що зазначені діагнози могли мати істотне значення для визначення ступеня його придатності до військової служби, однак ВЛК не надала їм належної оцінки та не встановила їх відповідність або невідповідність положенням Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402. На переконання позивача, рішення ВЛК прийнято передчасно та з порушенням встановленої процедури медичного огляду, оскільки висновок про придатність до військової служби зроблено без повного, всебічного та об`єктивного дослідження стану його здоров`я. При цьому позивач посилається на те, що відповідно до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України медичний огляд передбачає не лише формальне встановлення наявності окремих захворювань, а й комплексну оцінку стану здоров`я військовослужбовця з метою визначення можливості подальшого проходження ним військової служби. Крім того, позивач зазначає, що звертався зі скаргою до 20 Регіональної військово-лікарської комісії, однак відповідачем не було усунуто допущені порушення та без належної перевірки залишено в силі рішення позаштатної ВЛК №1. У зв`язку з цим позивач вважає, що оскаржувані рішення прийняті з порушенням вимог частини другої статті 19 Конституції України щодо обов`язку суб`єктів владних повноважень діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений законом, а також не відповідають критеріям законності, обґрунтованості та об`єктивності, встановленим статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України. З огляду на викладене позивач просить визнати протиправними та скасувати рішення позаштатної ВЛК №1 з правами госпітальної ВЛК психіатричного профілю КНП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР», оформлене довідкою від 16.04.2026 №2026-0416-1236-2467-0, а також рішення 20 Регіональної військово-лікарської комісії, оформлене листом від 06.05.2026 №1854/3655, та зобов`язати відповідача провести повторний медичний огляд з урахуванням висновків суду.
За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.05.2026 року, зазначена вище справа була розподілена та 11.05.2026 року передана судді Пруднику С.В.
13.05.2026 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду прийнято до свого провадження означену позовну заяву та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Витребувано у 20 регіональної військово-лікарської комісії та у комунального некомерційного товариства “Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги” Дніпропетровської обласної ради”: засвідчені належним чином у відповідності до вимог ст. 94 КАС України копії усіх документів, які слугували підставою для прийняття рішення оформлене у виді довідки від 16.04.2026 року №2026-0416-1236-2467-0 та рішення 20 регіональної військово-лікарської комісії оформлене листом від 06.05.2026 року № 1854/3655. Судом зобов`язано витребувані судом докази подати до Дніпропетровського окружного адміністративного суду (також шляхом направлення на електронну адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду (inbox@adm.dp.court.gov.ua; inboxdoas@adm.dp.court.gov.ua) ) у строк до 11.06.2026 року. Судом попереджено 20 регіональну військово-лікарську комісію та комунальне некомерційне товариство “Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги” Дніпропетровської обласної ради” про можливість застосування судом заходів процесуального примусу, зокрема накладення штрафу та винесення окремої ухвали у разі невиконання вимог даної ухвали суду.
01.06.2026 року від 20 Регіональної військово-лікарської комісії до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив щодо задоволення позовних вимог, вважаючи їх безпідставними та необґрунтованими. В обґрунтування своєї правової позиції відповідач зазначив, що військово-лікарська експертиза у Збройних Силах України здійснюється відповідно до вимог Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402, основним завданням якої є визначення придатності військовослужбовців до військової служби, встановлення причинного зв`язку захворювань, травм, поранень, контузій та інших станів із проходженням військової служби. Відповідач вказав, що 20 Регіональна військово-лікарська комісія є штатною ВЛК, яка відповідно до пунктів 2.4.4, 2.4.5 Положення №402 здійснює організацію військово-лікарської експертизи, контроль за діяльністю підпорядкованих ВЛК, розглядає звернення та скарги військовослужбовців, а також має повноваження переглядати, скасовувати або не затверджувати постанови підпорядкованих військово-лікарських комісій у разі встановлення відповідних підстав. Зазначено, що за результатами розгляду скарги представника позивача на постанову позаштатної ВЛК №1 з правами госпітальної ВЛК психіатричного профілю КНП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР», оформлену довідкою ВЛК від 16.04.2026 №2026-0416-1236-2467-0, яка надійшла до 20 РВЛК 30.04.2026 за №3567, відповідачем було проведено перевірку наданих медичних документів. За результатами такого розгляду 20 Регіональною військово-лікарською комісією надано відповідь від 06.05.2026 №1854/3655, у якій зазначено, що відповідно до наданої медичної документації встановлений позивачу діагноз та постанова щодо ступеня придатності до військової служби були визначені правильно, а рішення позаштатної ВЛК №1 з правами госпітальної ВЛК психіатричного профілю прийнято обґрунтовано та відповідно до вимог Положення №402. Відповідач наголосив, що визначення наявності чи відсутності певних захворювань, встановлення діагнозу, оцінка його відповідності статтям Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, а також прийняття рішення щодо придатності або непридатності особи до військової служби належить до виключної компетенції військово-лікарських комісій та потребує спеціальних знань у сфері медицини. При цьому відповідач зазначив, що суд при розгляді спорів щодо оскарження рішень ВЛК не має права підміняти собою військово-лікарську комісію, здійснювати власну оцінку медичних документів або визначати правильність встановленого діагнозу, оскільки суд не є спеціалізованим органом у сфері медичної експертизи. На думку відповідача, предметом судового контролю у таких справах може бути виключно дотримання ВЛК встановленої законом процедури прийняття рішення, наявність відповідних повноважень у суб`єкта владних повноважень та відповідність такого рішення вимогам законодавства. Відповідач послався на правові позиції судів, відповідно до яких адміністративний суд не вправі надавати оцінку професійним діям лікарів-членів ВЛК щодо проведення медичного огляду, встановлення діагнозів та визначення їх відповідності положенням Розкладу хвороб, оскільки такі питання потребують спеціальних медичних знань. Зокрема, відповідач послався на постанову Верховного Суду від 13.06.2018 у справі №806/526/16. Також відповідач зазначив, що при розгляді скарги позивача 20 Регіональна військово-лікарська комісія діяла у межах наданих повноважень, у спосіб та порядок, визначені Положенням №402, а оскаржуване рішення, оформлене листом від 06.05.2026 №1854/3655, відповідає вимогам частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки прийняте на підставі закону, обґрунтовано та з урахуванням усіх обставин, що мали значення для його прийняття. З огляду на викладене 20 Регіональна військово-лікарська комісія просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.
11.06.2026 року від комунального некомерційного товариства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив щодо задоволення позовних вимог. В обґрунтування своєї правової позиції відповідач зазначив наступне. Відповідач вказав, що військово-лікарська експертиза у Збройних Силах України здійснюється відповідно до вимог Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402 (далі - Положення № 402), а її завданням є, зокрема, визначення ступеня придатності військовослужбовців до військової служби, встановлення причинного зв`язку захворювань, травм, поранень, контузій та інших ушкоджень здоров`я з проходженням військової служби. Зазначив, що відповідно до пункту 1.2 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза включає проведення медичного огляду військовослужбовців, визначення ступеня їх придатності до військової служби, а також встановлення причинного зв`язку захворювань і травм із проходженням військової служби. Відповідач звернув увагу, що відповідно до пункту 2.1 розділу І Положення № 402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії, які приймають відповідні постанови, що оформлюються у встановленій формі, зокрема довідкою військово-лікарської комісії. Такі постанови є обов`язковими до виконання. КНТ «ДБКЛПД» ДОР» зазначило, що позаштатна ВЛК № 1 з правами госпітальної ВЛК психіатричного профілю діяла у межах наданих повноважень та відповідно до вимог Положення № 402, провівши медичний огляд позивача та прийнявши рішення, оформлене довідкою ВЛК від 16.04.2026 № 2026-0416-1236-2467-0. Відповідач наголосив, що питання встановлення діагнозу, оцінки стану здоров`я військовослужбовця, визначення відповідності наявних захворювань положенням Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, а також визначення ступеня придатності до військової служби належать виключно до компетенції військово-лікарської комісії, оскільки потребують спеціальних медичних знань. Також відповідач зазначив, що відповідно до положень пунктів 21.5, 21.7, 21.25 глави 21 розділу ІІ Положення № 402 питання причинного зв`язку захворювань, травм, поранень, контузій та каліцтв вирішується ВЛК на підставі відповідних медичних та службових документів, зокрема довідки про обставини травми або акта про нещасний випадок, а також інших документів, що підтверджують обставини отримання ушкодження. Відповідач вказав, що доводи позивача щодо неправомірності рішення ВЛК фактично зводяться до незгоди з медичними висновками комісії, однак суд у межах адміністративного судочинства не має права підміняти собою військово-лікарську комісію та здійснювати оцінку медичних діагнозів чи професійних дій лікарів. На підтвердження своєї позиції відповідач послався на правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 13.06.2018 у справі № 806/526/16, відповідно до яких суди при розгляді спорів щодо рішень ВЛК можуть перевіряти лише дотримання процедури прийняття такого рішення, але не можуть оцінювати медичну обґрунтованість висновків ВЛК без спеціальних знань у відповідній галузі. Крім того, відповідач послався на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30.01.2023 у справі № 280/6671/22 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.03.2023 у справі № 620/7989/22, зазначивши, що питання визначення придатності військовослужбовця до військової служби є дискреційними повноваженнями ВЛК. Враховуючи викладене, відповідач вважає позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, у зв`язку з чим просив суд відмовити у задоволенні позову повністю.
У відповідності до вимог ст. 165 КАС України пояснення від третьої особи - військової частини НОМЕР_1 щодо позову або відзиву до суду не надходили.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач, ОСОБА_1 , проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 \.
У межах проходження військової служби позивач був направлений на медичний огляд до позаштатної військово-лікарської комісії №1 з правами госпітальної військово-лікарської комісії психіатричного профілю комунального некомерційного товариства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради.
За результатами проведеного медичного огляду позивача позаштатною ВЛК №1 з правами госпітальної ВЛК психіатричного профілю КНТ «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР складено довідку військово-лікарської комісії від 16.04.2026 № 2026-0416-1236-2467-0.
Відповідно до зазначеної довідки військово-лікарською комісією встановлено, що ОСОБА_1 має низку захворювань та патологічних станів, зокрема: розлад адаптації, змішану тривожну та депресивну реакцію з установчими формами поведінки; стан після оперативного лікування - артроскопії лівого колінного суглоба з парціальною меніскектомією пошкоджених ділянок медіального меніска, дебридменту суглоба, з нестійкою комбінованою контрактурою лівого колінного суглоба, больовим та набряковим синдромом при тимчасовому порушенні функції; наслідки перенесеної вибухової травми, відкритої непроникаючої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, акубаротравми, видалення металевого уламка з м`яких тканин правої скроневої ділянки, що проявляються цефалгічним, церебростенічним синдромами, помірною вестибулопатією, двобічною сенсоневральною приглухуватістю І ступеня та вушним шумом.
За результатами медичного огляду позивача військово-лікарською комісією прийнято постанову про визнання його придатним до військової служби.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням ВЛК, 29.04.2026 року представник позивача - адвокат Канарський Володимир Сергійович, діючи в інтересах військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 , звернувся до 20 Регіональної військово-лікарської комісії зі скаргою щодо перегляду постанови позаштатної ВЛК №1 з правами госпітальної ВЛК психіатричного профілю КНП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги «ДОР» м. Дніпро», оформленої довідкою від 16.04.2026 №2026-0416-1236-2467-0.
У зазначеній скарзі представник позивача вказав, що позаштатною ВЛК №1 проведено медичний огляд військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 солдата ОСОБА_1 , за результатами якого його було визнано придатним до військової служби.
Адвокат зазначив, що при проведенні медичного огляду військово-лікарською комісією було враховано лише частину наявних у військовослужбовця захворювань та патологічних станів, які відображені у довідці ВЛК від 16.04.2026 №2026-0416-1236-2467-0, однак, на його думку, комісією не було надано належної оцінки іншим встановленим медичними документами діагнозам.
Так, у скарзі зазначено, що відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №3877/2026 у ОСОБА_1 були встановлені додаткові захворювання та патологічні зміни, які не були зазначені у довідці ВЛК та не були враховані при прийнятті постанови щодо придатності до військової служби.
Зокрема, представник позивача звернув увагу на те, що у медичних документах містяться відомості про:
ознаки дисметаболічної нефропатії;
МР-ознаки пошкодження заднього рогу медіального меніска та переднього рогу;
початкові дегенеративні зміни латерального меніска;
лігаментопатію передньої хрестоподібної зв`язки та медіального утримувача надколінника;
латералізацію та початкові прояви хондромаляції надколінника;
структурні зміни жирового тіла Гоффа;
набряк препателярних м`яких тканин;
початкові дегенеративні зміни та помірний випіт лівого колінного суглоба;
застарілий розрив заднього рогу медіальних менісків обох колінних суглобів ІІІ ступеня;
посттравматичну енцефалопатію ІІ ступеня з вираженою лікворно-судинною дисциркуляцією;
стійкий цефалгічний синдром;
виражений психоорганічний синдром астенічного варіанту із зоровими та слуховими галюцинаціями;
інсомнію;
мігрень без аури з частими нападами;
остеоартроз обох колінних суглобів із ознаками артропатії та пателофеморального синдрому ІІ ступеня;
хронічний больовий синдром;
порушення пам`яті, концентрації уваги, уповільнення темпу психічних процесів, зниження продуктивності мислення, депресивні прояви, параноїдальність, підвищену збудливість та інші порушення психоемоційного стану.
На думку адвоката, зазначені обставини свідчать про те, що військово-лікарська комісія не здійснила повного та всебічного дослідження стану здоров`я військовослужбовця та не провела належного співставлення встановлених діагнозів із положеннями Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби.
При цьому у скарзі наголошено, що представником позивача не здійснюється самостійна оцінка того, до яких саме статей Розкладу хвороб мають бути віднесені вказані захворювання, оскільки це належить до компетенції військово-лікарської комісії. Водночас, на думку заявника, сама процедура медичного огляду була проведена з порушенням вимог Положення №402, оскільки ВЛК не надала оцінки всім наявним медичним даним.
Адвокат послався на положення розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402, відповідно до яких медичний огляд включає вивчення та оцінку стану здоров`я особи на момент огляду з метою визначення ступеня придатності до військової служби та вирішення інших питань, передбачених цим Положенням.
Також у скарзі зазначено, що відповідно до пункту 2.4.5 Положення №402 ВЛК регіону має повноваження переглядати, скасовувати або не затверджувати постанови підпорядкованих ВЛК, а також направляти військовослужбовців на контрольне обстеження, медичний огляд або повторний медичний огляд.
У зв`язку з наведеним представник позивача просив 20 Регіональну військово-лікарську комісію:
переглянути постанову позаштатної ВЛК №1 з правами госпітальної ВЛК психіатричного профілю КНП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги «ДОР» м. Дніпро», оформлену довідкою від 16.04.2026 №2026-0416-1236-2467-0;
провести контрольний медичний огляд військовослужбовця ОСОБА_1 із повним медичним обстеженням, у тому числі, за необхідності, в умовах стаціонару;
надати оцінку фактичному стану здоров`я військовослужбовця та визначити ступінь його придатності до військової служби з урахуванням усіх наявних медичних документів та встановлених діагнозів.
У скарзі також було зазначено, що її розгляд є необхідним з метою забезпечення об`єктивного та повного визначення стану здоров`я військовослужбовця, оскільки рішення ВЛК без врахування усіх медичних обставин може створити ризик виконання ним військових обов`язків всупереч фактичному стану здоров`я.
За результатами розгляду звернення адвоката 20 регіональною військово-лікарською комісією 06.05.2026 оформлено відповідь №1854/3655.
У зазначеній відповіді 20 РВЛК зазначила, що медичний огляд військовослужбовців проводиться відповідно до вимог глави 6 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за №1109/15800.
За результатами аналізу наданих копій медичних документів 20 РВЛК дійшла висновку, що встановлений позивачу діагноз та прийнята постанова ВЛК про ступінь придатності до військової служби є правильними, а постанова позаштатної ВЛК № 1 з правами госпітальної ВЛК психіатричного профілю КНТ «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР», оформлена довідкою ВЛК від 16.04.2026 № 2026-0416-1236-2467-0, прийнята обґрунтовано та відповідно до вимог Положення № 402.
20 РВЛК повідомила про відсутність підстав для скасування зазначеної постанови ВЛК та роз`яснила позивачу право у разі погіршення стану здоров`я звернутися до командування військової частини для направлення на лікування або повторний медичний огляд ВЛК.
Також позивачу було роз`яснено право відповідно до пункту 2.4.10 глави 2 розділу І Положення № 402 звернутися у разі незгоди з прийнятим рішенням до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України.
Не погоджуючись із рішенням позаштатної ВЛК № 1 з правами госпітальної ВЛК психіатричного профілю КНТ «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР», оформленим довідкою від 16.04.2026 № 2026-0416-1236-2467-0, а також із рішенням 20 регіональної військово-лікарської комісії, оформленим листом від 06.05.2026 № 1854/3655, позивач звернувся до суду із цим адміністративним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із такого.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Також суд вказує на те, що адміністративний суд перевіряє рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень ретроспективно, тобто зважаючи на ті обставини, які існували у минулому на момент прийняття оспорюваного рішення, вчинення дій або бездіяльності.
Отже, суд, оцінюючи оспорювані рішення, дії або бездіяльність виходить лише з тих мотивів, якими керувався суб`єкт владних повноважень при прийнятті рішень, вчиненні дій або бездіяльності.
Такий підхід неодноразово відображений у практиці Верховного Суду при вирішенні публічно-правових спорів, зокрема, у постанові від 21.05.2019 у справі № 0940/1240/18.
Так, відповідно до статті 70 Основ законодавства України про охорону здоров`я (тут і далі - у редакції, чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин), військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза здійснюється військово-лікарськими комісіями, які створюються при територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, а також при закладах охорони здоров`я Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, за потреби - інших органів або військових формувань сектору безпеки і оборони, визначених частиною другою статті 12 Закону України "Про національну безпеку України".
Військово-лікарські комісії також можуть створюватися при державних та комунальних закладах охорони здоров`я.
За частиною тринадцятою статті 2 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу ( тут і далі - у редакції, чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин), громадяни України, які перебувають на військовому обліку, направляються для підготовки до військової служби, особи, які призиваються, направляються або приймаються на військову службу, приймаються на службу у військовому резерві, та військовозобов`язані, призначені для комплектування посад за відповідними військово-обліковими спеціальностями та іншими спеціальностями в Службі безпеки України під час проведення мобілізації, проходять обов`язковий медичний огляд, крім випадків, передбачених цим Законом. Порядок проведення медичного огляду затверджується відповідно Міністерством оборони України, центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, Службою безпеки України, Службою зовнішньої розвідки України за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я. Перелік військово-облікових спеціальностей затверджується Міністерством оборони України, а інших спеціальностей в Службі безпеки України - Головою Служби безпеки України.
Так, Наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (тут і далі Положення № 402 у редакції, чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин).
Згідно з пунктом 1.1 глави 1 розділу I Положення № 402, це Положення визначає процедуру проведення військово-лікарської експертизи військово-лікарськими комісіями, визначеними у главі 2 цього розділу.
Це Положення поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту, членів їх сімей, призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
А за пунктом 1.2 глави 1 розділу I Положення № 402, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
За пунктом 1.3 глави 1 розділу I Положення № 402, основними завданнями військово-лікарської експертизи є: добір громадян України, придатних за станом здоров`я до військової служби, для укомплектування Збройних Сил України; аналіз результатів медичного огляду та розробка заходів щодо комплектування Збройних Сил України особовим складом, придатним до військової служби за станом здоров`я; контроль за організацією і станом лікувально-оздоровчої роботи серед призовників, аналіз результатів і розроблення пропозицій із удосконалення цієї роботи; контроль за організацією, проведенням і результатами лікувально-діагностичної роботи у закладах охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України, закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності (далі - заклади охорони здоров`я (установи) та медичних підрозділах військових частин, що стосується військово-лікарської експертизи; надання методичної та практичної допомоги з питань військово-лікарської експертизи військово-лікарським комісіям, закладам охорони здоров`я (установам); визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть; розроблення спільно з головними медичними спеціалістами Міністерства охорони здоров`я України (далі - МОЗ України) і Міністерства оборони України вимог щодо стану здоров`я призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, військовослужбовців, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, резервістів для найдоцільнішого використання їх на військовій службі; визначення ступеня придатності військовослужбовців до військової служби у зв`язку з їх звільненням; проведення наукової роботи з питань військово-лікарської експертизи; підготовка кадрів для військово-лікарських комісій; формування висновку про необхідність забезпечення особи з обмеженнями повсякденного функціонування допоміжними засобами реабілітації (технічними та іншими засобами реабілітації) за формою, наведеною в додатку до Порядку забезпечення допоміжними засобами реабілітації (технічними та іншими засобами реабілітації) або з інвалідністю, дітей з інвалідністю та інших окремих категорій населення і виплати грошової компенсації вартості за самостійно придбані такі засоби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05 квітня 2012 року № 321.
Пункт 2.1 глави 2 розділу I Положення № 402 встановлює, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.
ВЛК приймають постанови у тому числі на виїзних засіданнях та, в окремих випадках (лікування за кордоном) - дистанційно.
Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
Постанови ВЛК можуть бути відмінені або скасовані штатними ВЛК.
Постанова ВЛК скасовується у випадках, коли попередня постанова ВЛК на дату її прийняття не відповідала законодавству та/або була прийнята на підставі недійсних документів.
Постанова ВЛК відміняється у випадках, коли необхідно привести зміст попередньої постанови ВЛК (яка була прийнята правильно) у відповідність до чинного законодавства.
Документація, яка створюється (заповнюється) в процесі військово-лікарської експертизи, ведеться в паперовій або в електронній формі. Документування в електронній формі проводиться із застосуванням удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, електронної печатки та електронної позначки часу.
Члени ВЛК діють на принципах верховенства права, законності, поваги та дотримання прав людини і громадянина, доброчесності, колегіальності, рівноправності членів комісії, вільного обговорення і вирішення питань, об`єктивності, неупередженості та обґрунтованості прийнятих рішень, висновків і пропозицій.
Доброчесність є одним з визначальних принципів військовослужбовців, державних службовців, працівників, які є членами ВЛК. Їх діяльність спрямована на забезпечення національних інтересів України під час виконання завдань та функцій держави, сприяння та реалізації прав та законних інтересів людини і громадянина, підтримання позитивного іміджу держави та Збройних Сил України.
До доброчесної поведінки відноситься: пріоритет службових інтересів, компетентність, прозорість, нерозголошення конфіденційної інформації (конфіденційність), коректність та ввічливість.
Пріоритет службових інтересів - передбачає виявлення абсолютної відданості державним інтересам країни, свідоме підпорядкування власних інтересів суспільним вимогам та державним пріоритетам, обов`язок старанно діяти виключно в інтересах служби (роботи).
Неупередженість - члени ВЛК мають діяти неупереджено, незважаючи на приватні інтереси, особисте ставлення до будь-якого громадянина або групи громадян, незалежно від своїх політичних, ідеологічних, релігійних та інших особистих поглядів чи переконань, зокрема: ніколи не вдаватися до несправедливої дискримінації, виявляючи особливу прихильність чи віддаючи перевагу будь-кому; однаково рівно відноситись до усіх громадян, не допускати, щоб особиста упередженість або тиск збоку могли позначитися на об`єктивності зроблених оцінок і прийнятих рішень.
Компетентність - включає сумлінне, своєчасне та результативне виконання службових обов`язків, наказів і розпоряджень керівництва, постійне підвищення професійної кваліфікації, досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Члени ВЛК повинні: добросовісно, чесно та професійно виконувати свої обов`язки; постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності; не ухилятися від прийняття рішень; не допускати зловживань та неефективного використання державної власності; знати вимоги нормативно-правових актів з питань військово-лікарської експертизи та застосовувати їх під час виконання обов`язків.
Коректність та ввічливість - у своїй поведінці члени ВЛК повинні дотримуватись правил коректності та ввічливості, прийнятних в українському суспільстві. Поведінка членів ВЛК не повинна провокувати виникнення конфліктних ситуацій.
Прозорість - члени ВЛК не повинні обмежувати доступ до інформації, що не є таємною чи конфіденційною. Члени ВЛК не повинні надавати будь-яку завідомо неповну або неправдиву інформацію з метою введення в оману.
Конфіденційність - члени ВЛК, яким у зв`язку з виконанням професійних або службових обов`язків стало відомо про хворобу, медичне обстеження, огляд та їх результати, інтимну і сімейну сторони життя громадянина або будь-яку конфіденційну та іншу інформацію з обмеженим доступом, що стала відомою у зв`язку з виконанням ним своїх повноважень, не мають права розголошувати ці відомості, крім передбачених законом випадків.
Згідно із пунктом 2.2 глави 2 розділу I Положення № 402, штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону.
Штатні ВЛК комплектуються лікарями із клінічною підготовкою за однією з лікарських спеціальностей (терапія, хірургія, неврологія, психіатрія, оториноларингологія, офтальмологія, організація охорони здоров`я тощо), з досвідом роботи у військових частинах та закладах охорони здоров`я (установах).
Залучати особовий склад штатних ВЛК для вирішення питань та завдань, не пов`язаних із військово-лікарською експертизою, забороняється.
Адміністративно-територіальні зони відповідальності штатних ВЛК за проведення військово-лікарської експертизи визначаються наказом Міністерства оборони України від 16 листопада 2016 року № 608 «Про затвердження адміністративно-територіальних зон відповідальності закладів охорони здоров`я Збройних Сил України за організацію медичного забезпечення».
Відповідно до підпункту 2.4.4 пункту 2.4 глави 2 розділу I Положення № 402, на ВЛК регіону покладаються, зокрема, розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи.
За підпунктом 2.4.5 пункту 2.4 глави 2 розділу I Положення № 402, ВЛК регіону має право: оглядати військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення; перевіряти роботу підпорядкованих ВЛК та давати їм роз`яснення з питань військово-лікарської експертизи; перевіряти організацію медичного огляду військовослужбовців та інших осіб у закладах охорони здоров`я (установах), військових частинах; приймати постанови згідно з Положенням, контролювати, розглядати, затверджувати, за наявності підстав не затверджувати, переглядати, відміняти або скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК. Постанову про придатність до військової служби осіб, звільнених з військової служби, на період їх фактичного звільнення зі Збройних Сил України має право приймати або переглядати тільки ЦВЛК; перевіряти організацію та стан лікувально-діагностичної роботи у закладах охорони здоров`я (установах), медичних підрозділах військових частин та ВВНЗ у цілях військово-лікарської експертизи; направляти у заклади охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України на контрольне обстеження, медичний огляд, повторний медичний огляд військовослужбовців, членів їх сімей (крім членів сімей військовослужбовців, які проходять базову військову службу), військовозобов`язаних, резервістів; запитувати особові та пенсійні справи, медичні документи, матеріали службового (спеціального) розслідування, дізнання, досудового розслідування, характеристики, архівні довідки, витяги з наказів, актів, протоколів та інші документи, необхідні для прийняття постанови; залучати для вирішення питань військово-лікарської експертизи головних (провідних) медичних спеціалістів та інших лікарів-спеціалістів, за необхідності - інших спеціалістів, начальників медичної служби та представників командування (керівництва) військових частин, де проходить службу військовослужбовець; приймати постанови, а за необхідності переглядати свої постанови про причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та смерті у осіб, звільнених з військової служби, з військовою службою (крім постанов ЦВЛК); перевіряти у ТЦК та СП, закладах охорони здоров`я (установах) Автономної Республіки Крим (далі - АР Крим), областей, міста Києва, на території регіону організацію та стан лікувально-оздоровчої роботи серед допризовників та призовників, медичного огляду призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних, резервістів, результати перевірок доповідати начальнику ЦВЛК та керівникам органів місцевої державної адміністрації та місцевого самоврядування.
Підпункт 2.4.6 пункту 2.4 глави 2 розділу I Положення № 402 визначає, що рішенням штатної ВЛК може бути проведений повторний або контрольний медичний огляд.
Відповідно до пункту 3.1 глави 3 розділу I Положення № 402, вимоги до звернення військовослужбовців та інших осіб, указаних у пункті 1.2 глави 1 розділу I цього Положення, їх права, порядок та строки розгляду пропозицій, заяв та скарг, а також обов`язки штатних ВЛК щодо розгляду звернень регулюються Законом України «Про звернення громадян», Інструкцією про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 28 грудня 2016 року № 735, зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 23 січня 2017 року за № 94/29962.
Згідно із пунктом 3.3 глави 3 розділу I Положення № 402, скарги на дії (бездіяльність) чи постанови позаштатних ВЛК подаються до штатних ВЛК згідно з адміністративно-територіальними зонами відповідальності, наведеними у додатку 2 до наказу Міністерства оборони України від 16 листопада 2016 року № 608 «Про затвердження адміністративно-територіальних зон відповідальності закладів охорони здоров`я Збройних Сил України за організацію медичного забезпечення».
Штатні ВЛК перевіряють відповідність прийнятих позаштатними ВЛК постанов встановленому діагнозу та вимогам цього Положення, на підставі доданих до звернення оригіналів медичних документів або належним чином завірених їх копій.
Скарги на дії (бездіяльність) чи постанови ВЛК районних (міських) ТЦК та СП подаються за підпорядкованістю до ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обласних ТЦК та СП, ТЦК та СП Автономної Республіки Крим. У разі незгоди громадянина з рішенням ВЛК при районному (міському) ТЦК та СП на підставі його заяви громадянин направляється для проходження ВЛК при обласному (Київському та Севастопольському міських) ТЦК та СП.
Дії (бездіяльність), рішення, постанови, прийняті ВЛК обласних (Київського міського, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, оскаржуються в штатних ВЛК або у судовому порядку.
Дії (бездіяльність), рішення, прийняті за результатами розгляду звернень ВЛК регіону, оскаржуються в ЦВЛК.
Пункт 3.4 глави 3 розділу I Положення № 402 передбачає, що, у разі визнання штатною ВЛК заяви чи скарги щодо перегляду (відміни, скасування) постанови ВЛК обґрунтованою, ВЛК штатної ВЛК переглядає оскаржувану постанову ВЛК або приймає рішення про направлення на контрольне обстеження та медичний огляд ВЛК.
Таке рішення є обов`язковим до виконання та має бути реалізовано не пізніше ніж в місячний строк з дати прийняття.
У разі визнання штатною ВЛК звернення необґрунтованим, воно повертається заявнику (скаржнику) з відповідними роз`ясненнями, у строк, визначений Законом України «Про звернення громадян».
У разі прийняття рішення про направлення на контрольне обстеження та медичний огляд, військовослужбовці та інші особи, зазначені у пункті 1.2 глави 1 цього розділу, направляються для проходження медичного огляду до іншої ВЛК, ніж та, постанова якої оскаржується.
У разі якщо штатна ВЛК визнає постанову позаштатної ВЛК обґрунтованою або визначає відсутність підстав для направлення заявника на повторний (контрольний) медичний огляд ВЛК, штатна ВЛК надає заявнику відповідне роз`яснення, оформлене листом.
Пункт 21.3 глави 21 розділу II Положення № 402 встановлює, що причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у осіб, звільнених з військової служби визначають штатні ВЛК; у осіб, звільнених з військової служби інших військових формувань та військових формувань колишнього СРСР, правонаступниками яких вони стали, - штатні ВЛК цих військових формувань та оформлюють протоколом за формою, наведеною в додатку 19.
У випадку прийняття штатними ВЛК рішення про відсутність підстав для прийняття постанови про причинний зв`язок захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв) у формулюваннях, передбачених пунктами 21.5, 21.6 цієї глави, у розділ Х протоколу, оформленого за формою, наведеною в додатку 19 до цього Положення, заноситься відповідне рішення.
За частиною першою статті 20 Закону України Про звернення громадян (тут і далі у редакції, станом на дату виникнення спірних правовідносин), звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.
Верховний Суд у постанові від 12.06.2020 у справі № 810/5009/18 дійшов висновку, що надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, які визначають ступінь придатності до військової служби, виходить за межі судового розгляду.
Аналогічний підхід підтверджено у постанові Верховного Суду від 12.02.2021 у справі № 820/5570/16, де наголошено, що рішення про придатність, тимчасову або повну непридатність до військової служби приймається ВЛК колегіально, а питання необхідності додаткового обстеження належить до компетенції самої комісії.
У постанові від 30.11.2021 у справі № 826/17175/18 Верховний Суд зазначив, що за відсутності встановлених обставин протиправності рішення ВЛК за суттю чи процедурою його прийняття підстав для висновку про незаконність такого рішення немає.
Водночас, у постанові від 08.04.2021 у справі № 825/2063/16 Верховний Суд зазначив, що у спорах щодо звернення особи саме про встановлення або зміну причинного зв`язку захворювання, поранення, контузії, травми, каліцтва зі службою належною формою реалізації повноважень штатної ВЛК є прийняття рішення у вигляді постанови, а належним способом захисту є зобов`язання компетентного органу прийняти та розглянути заяву по суті. Разом з тим ця правова позиція підлягає застосуванню з урахуванням предмета конкретного звернення особи та характеру спірних правовідносин.
Щодо вимоги про визнання протиправним та скасувати рішення позаштатної ВЛК №1 з правами госпітальної ВЛК психіатричного профілю КНП Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги “ДОР” м. Дніпро” оформлене у виді довідки від 16.04.2026 року №2026-0416-1236-2467-0, то суд виходить із такого.
Судом встановлено, що у межах проходження військової служби позивач був направлений на медичний огляд до позаштатної військово-лікарської комісії №1 з правами госпітальної військово-лікарської комісії психіатричного профілю комунального некомерційного товариства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради.
За результатами проведеного медичного огляду позивача позаштатною ВЛК №1 з правами госпітальної ВЛК психіатричного профілю КНТ «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР складено довідку військово-лікарської комісії від 16.04.2026 № 2026-0416-1236-2467-0.
Відповідно до зазначеної довідки військово-лікарською комісією встановлено, що ОСОБА_1 має низку захворювань та патологічних станів, зокрема: розлад адаптації, змішану тривожну та депресивну реакцію з установчими формами поведінки; стан після оперативного лікування - артроскопії лівого колінного суглоба з парціальною меніскектомією пошкоджених ділянок медіального меніска, дебридменту суглоба, з нестійкою комбінованою контрактурою лівого колінного суглоба, больовим та набряковим синдромом при тимчасовому порушенні функції; наслідки перенесеної вибухової травми, відкритої непроникаючої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, акубаротравми, видалення металевого уламка з м`яких тканин правої скроневої ділянки, що проявляються цефалгічним, церебростенічним синдромами, помірною вестибулопатією, двобічною сенсоневральною приглухуватістю І ступеня та вушним шумом.
За результатами медичного огляду позивача військово-лікарською комісією прийнято постанову про визнання його придатним до військової служби.
При цьому, судом не встановлено, що на момент прийняття цієї постанови ВЛК №1 з правами госпітальної ВЛК психіатричного профілю КНТ «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР діяла поза межами компетенції, що медичний огляд не відбувся або був проведений неуповноваженим складом комісії, що постанова прийнята на підставі недійсних документів, або що були порушені саме ті процедурні приписи Положення № 402, які тягнуть протиправність чи скасування постанови за абзацами п`ятим і шостим пункту 2.1 глави 2 розділу I цього Положення.
Натомість суд вказує на те, що доводи позивача в цій частині фактично зводяться до незгоди з медичною оцінкою стану його здоров`я та висновком про придатність до військової служби.
Однак, як уже зазначено вище, відповідно до сталої практики Верховного Суду (наприклад, постанови Верховного Суду у справах № 810/5009/18 та № 820/5570/16) адміністративний суд не підміняє ВЛК у питаннях медичної діагностики та не вирішує, яка саме стаття Розкладу хвороб підлягала застосуванню. Межі судового контролю в таких спорах охоплюють перевірку компетенції, процедури, форми акта та дотримання встановлених законом критеріїв, але не власну медичну переоцінку діагнозу.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що підстав для визнання протиправним та скасування рішення позаштатної ВЛК №1 з правами госпітальної ВЛК психіатричного профілю КНП Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги “ДОР” м. Дніпро” оформлене у виді довідки від 16.04.2026 року №2026-0416-1236-2467-0, немає.
Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення 20 регіональної військово-лікарської комісії оформлене листом від 06.05.2026 року №1854/3655, то суд зазначає про таке.
Як убачається зі змісту скарги від 29.04.2026 року представника позивача - адвоката Канарського В.С., поданої до 20 Регіональної військово-лікарської комісії, предметом її розгляду була саме незгода із постановою позаштатної ВЛК №1 з правами госпітальної ВЛК психіатричного профілю КНП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги «ДОР» м. Дніпро», оформленою довідкою від 16.04.2026 року №2026-0416-1236-2467-0, у частині визначення ступеня придатності ОСОБА_1 до військової служби.
Заявник, обґрунтовуючи необхідність перегляду постанови ВЛК, посилався на те, що під час проведення медичного огляду, на його думку, комісією не було враховано всі наявні у позивача захворювання та патологічні стани, підтверджені медичною документацією, а також не було надано належної оцінки їх впливу на стан здоров`я військовослужбовця та можливість проходження ним військової служби.
При цьому наведені у скарзі відомості щодо наявності у позивача додаткових діагнозів, зокрема наслідків травматичних ушкоджень, захворювань опорно-рухового апарату, неврологічних та психічних розладів, були викладені представником позивача як обставини, що, на його переконання, свідчать про неповноту медичного огляду та необхідність іншої оцінки ступеня придатності ОСОБА_1 до військової служби.
Водночас зі змісту скарги не вбачається, що представником позивача заявлялася окрема самостійна вимога про встановлення, зміну або перегляд причинного зв`язку захворювання, травми чи поранення із проходженням військової служби.
Так, вимоги скаржника були спрямовані виключно на перевірку правильності постанови ВЛК щодо визначення ступеня придатності військовослужбовця, проведення повторного або контрольного медичного огляду, а також забезпечення врахування усіх наявних медичних документів при вирішенні питання щодо стану здоров`я позивача.
Зазначені у скарзі посилання на окремі діагнози та медичні висновки не становили окремого предмета оскарження, а фактично використовувалися як аргументація на підтвердження того, що постанова ВЛК про придатність до військової служби була прийнята без повного дослідження стану здоров`я військовослужбовця.
Отже, за змістом звернення адвоката Канарського В.С. до 20 Регіональної військово-лікарської комісії, спірні питання стосувалися саме процедури проведення медичного огляду та правильності визначення ступеня придатності позивача до військової служби, а не питання встановлення чи зміни причинного зв`язку захворювань із виконанням військового обов`язку.
Відповідно до пункту 3.1 глави 3 розділу I Положення № 402, вимоги до звернення військовослужбовців та інших осіб, указаних у пункті 1.2 глави 1 розділу I цього Положення, їх права, порядок та строки розгляду пропозицій, заяв та скарг, а також обов`язки штатних ВЛК щодо розгляду звернень регулюються Законом України «Про звернення громадян», Інструкцією про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 28 грудня 2016 року № 735, зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 23 січня 2017 року за № 94/29962.
За абзацом першим пункту 3.4 глави 3 розділу I Положення № 402, уразі визнання штатною ВЛК заяви чи скарги щодо перегляду (відміни, скасування) постанови ВЛК обґрунтованою, ВЛК штатної ВЛК переглядає оскаржувану постанову ВЛК або приймає рішення про направлення на контрольне обстеження та медичний огляд ВЛК.
За абзацом третім пункту 3.4 глави 3 розділу I Положення № 402, у разі визнання штатною ВЛК звернення необґрунтованим, воно повертається заявнику (скаржнику) з відповідними роз`ясненнями, у строк, визначений Законом України «Про звернення громадян».
Отже, суд вказує на те, що спеціальне правове регулювання прямо передбачає, що за результатами розгляду скарги на постанову ВЛК щодо її перегляду штатна ВЛК не в усіх випадках зобов`язана ухвалювати нову постанову або направляти заявника на повторний огляд; якщо підстав для цього немає, належною формою реагування є саме надання роз`яснення заявникові.
Тому у такій категорії правовідносин відповідь у формі листа сама по собі не свідчить про відсутність розгляду звернення.
Так, судом встановлено, що після надходження скарги представника позивача – адвоката Канарського Володимира Сергійовича, поданої в інтересах ОСОБА_1 , 20 регіональна військово-лікарська комісія здійснила її розгляд та листом від 06.05.2026 року №1854/3655 надала позивачу письмову відповідь.
У зазначеному листі 20 регіональна військово-лікарська комісія повідомила про відсутність підстав для задоволення скарги та перегляду постанови позаштатної ВЛК №1 з правами госпітальної ВЛК психіатричного профілю КНП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги «ДОР» м. Дніпро», оформленої довідкою від 16.04.2026 року №2026-0416-1236-2467-0.
У відповіді зазначено, що рішення ВЛК №1 з правами госпітальної ВЛК психіатричного профілю прийнято відповідно до вимог Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402, на підставі проведеного медичного огляду, результатів обстежень та наявних медичних документів.
Таким чином, 20 Регіональна військово-лікарська комісія, розглянувши доводи скарги представника позивача, не встановила порушень порядку проведення медичного огляду чи підстав для скасування або перегляду постанови позаштатної ВЛК №1 з правами госпітальної ВЛК психіатричного профілю, залишивши без змін висновок про придатність ОСОБА_1 до військової служби.
Отже, факт повної відсутності реагування на звернення позивача матеріалами справи не підтверджується.
Суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 08.04.2021 у справі № 825/2063/16, згідно з якою у спорах щодо звернення особи саме про встановлення причинного зв`язку захворювання, травми, поранення, контузії чи каліцтва зі службою належним результатом розгляду є рішення компетентної штатної ВЛК по суті такого питання у вигляді постанови.
Водночас зазначена правова позиція не підлягає автоматичному застосуванню до цієї справи, оскільки зі змісту звернення позивача вбачається, що він оскаржував постанову ВЛК по ступеню придатності до військової служби, а не порушував перед відповідачем-1 окреме питання про встановлення чи зміну причинного зв`язку захворювання.
Суд вказує на те, що у справі № 825/2063/16 йшлося саме про заяву про встановлення причинного зв`язку поранень та їх наслідків зі службою, а належною формою рішення було визначено постанову.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що 20 регіональна військово-лікарська комісія здійснила розгляд звернення представника позивача у формі, прямо передбаченій пунктом 3.4 глави 3 розділу I Положення № 402 для випадку, коли підстав для перегляду постанови або направлення на повторний (контрольний) медичний огляд не встановлено.
Тому підстав для визнання протиправним та скасування рішення 20 регіональної військово-лікарської комісії оформлене листом від 06.05.2026 року №1854/3655 немає.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання 20 регіональної військово-лікарської комісії провести медичний огляд (направити у заклади охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України) військовослужбовця ОСОБА_1 з метою визначення придатності до військової служби з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні, суд виходить із такого.
Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до пункту 1.1 глави 1 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Згідно з пунктом 2.1 глави 2 розділу І Положення №402 для проведення військово-лікарської експертизи утворюються військово-лікарські комісії, які проводять медичний огляд та приймають постанови відповідно до вимог цього Положення.
При цьому пунктом 2.4.5 глави 2 розділу І Положення №402 передбачено, що ВЛК регіону має право, зокрема, контролювати, розглядати, переглядати, відміняти або скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК, а також направляти військовослужбовців на контрольне обстеження, медичний огляд чи повторний медичний огляд у заклади охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України.
Отже, направлення особи на повторний медичний огляд не є безумовним обов`язком регіональної ВЛК за кожним зверненням військовослужбовця, а є процесуальним наслідком встановлення відповідних підстав за результатами розгляду поданої скарги та оцінки наданих медичних документів.
Як встановлено судом, підставою для звернення позивача до 20 регіональної військово-лікарської комісії була його незгода з постановою позаштатної ВЛК №1 з правами госпітальної ВЛК психіатричного профілю, оформленою довідкою від 16.04.2026 №2026-0416-1236-2467-0, у частині визначення його придатності до військової служби.
Водночас, під час розгляду скарги 20 регіональна військово-лікарська комісія не встановила обставин, які б свідчили про порушення порядку проведення медичного огляду, неповноту дослідження стану здоров`я позивача або наявність інших передбачених Положенням №402 підстав для направлення ОСОБА_1 на повторний медичний огляд.
Суд звертає увагу, що адміністративний суд при вирішенні спору щодо рішення ВЛК не здійснює власної медичної оцінки стану здоров`я особи та не перебирає на себе повноваження військово-лікарської комісії щодо визначення ступеня придатності до військової служби.
Повноваження щодо встановлення медичних фактів, оцінки результатів обстежень, визначення відповідності виявлених захворювань статтям Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, а також прийняття постанови про придатність чи непридатність до військової служби належать виключно до компетенції ВЛК як спеціального органу, що володіє відповідними медичними знаннями.
Разом з тим суд перевіряє не медичну правильність висновку як таку, а дотримання суб`єктом владних повноважень встановленої процедури його прийняття, повноту врахування обставин, що мають значення для вирішення питання, та належність мотивування прийнятого рішення.
У даній справі судом не встановлено, що 20 регіональна військово-лікарська комісія, розглядаючи скаргу представника позивача, діяла поза межами наданих їй повноважень або допустила порушення порядку розгляду звернення, передбаченого Положенням №402.
Сам по собі факт незгоди позивача з висновком ВЛК та наявність у нього інших медичних документів не є достатньою підставою для покладення на відповідача обов`язку провести повторний медичний огляд, якщо за результатами їх оцінки уповноважена ВЛК не встановила необхідності такого огляду.
Крім того, суд враховує, що задоволення вимоги про зобов`язання 20 регіональної військово-лікарської комісії провести повторний медичний огляд фактично означало б втручання суду у дискреційні повноваження спеціального медичного органу щодо визначення наявності підстав для такого огляду.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про зобов`язання 20 регіональної військово-лікарської комісії провести медичний огляд (направити позивача до закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України) є похідною від вимоги про скасування рішення, оформленого листом від 06.05.2026 №1854/3655, у задоволенні якої судом відмовлено.
За таких обставин відсутні правові підстави для задоволення вимоги про зобов`язання 20 Регіональної військово-лікарської комісії провести повторний медичний огляд ОСОБА_1 , у зв`язку з чим зазначена позовна вимога також не підлягає задоволенню.
За таких обставин адміністративний позов задоволенню не підлягає.
Інші аргументи сторін не спростовують висновків суду за результатами розгляду справи, які зазначені вище.
Щодо інших доводів сторін, суд також зазначає, що, відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
У рішенні ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії», заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін
Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.
Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до приписів ст.139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до відповідача-1: 20 регіональної військово-лікарської комісії, відповідача-2: комунального некомерційного товариства “Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги” Дніпропетровської обласної ради”, третя особа: військова частина НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії – відмовити повністю.
Судові витрати стягненню не підлягають.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С. В. Прудник