Номер провадження: 22-ц/813/4326/26 
Справа № 518/665/25
Головуючий у першій інстанції Алексєєва О. В.
Доповідач Назарова М. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Назарової М.В. (суддя-доповідач), Коновалової В.А., Кострицького В.В., 
учасники справи: позивач – Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК», відповідач - ОСОБА_1 ,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» в особі свого представника Косатого Дениса Анатолійовича
на рішення Ширяївського районного суду Одеської області від 30 липня 2025 року, ухвалене Ширяївським районним судом Одеської області у складі: судді Алексєєвої О.В. в приміщенні того ж суду,
у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

10 квітня 2025 АТ «ТАСКОМБАНК» звернулося до суду з вказаним позовом, в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором № 5625688284 від 21.10.2022 року в розмірі 90327,33 гривень, а також судові витрати в розмірі 2422,40 гривень.
Позов обґрунтував тим, що 21.10.2022 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 5625688284, відповідно до п. 1.1. якого Кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.
Відповідно до умов Кредитного договору Позичальнику надано грошові кошти на наступних умовах: - сума кредиту – 64088,00 гривень; - строк користування – 60 місяців; - річні проценти – 0,01 % від суми боргу за договором; - щомісячні проценти – 2,70 % від суми кредиту.
Зазначив, що Позичальник повідомлений кредитодавцем у відповідності до вимог чинного законодавства у чіткій та зрозумілій формі про інформацію, вказану в ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 6, 9 Закону України «Про споживче кредитування», ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та іншу інформацію, необхідну для свідомого та добровільного вибору фінансової послуги. Позичальник підтвердив, що ознайомлений з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних Позичальником умов кредитування.
Відповідно до п. 1.4. кредитного договору, підписавши цей договір, Позичальник доручає кредитодавцю виплатити/сплатити за рахунок отриманого кредиту суми грошових коштів за наступними реквізитами (всього 6 платежів). Окрім того, за рахунок кредитних коштів відповідно до умов кредитного договору сплачено первісні відсотки в розмірі 3 500 грн.
22.10.2022 року право вимоги за Кредитним договором відступлені АТ «ТАСКОМБАНК» (надалі також – Позивач) на підставі Договору про відступлення права вимоги № 01/09/21 (надалі договір відступлення).
Відповідно до п. 2.2 Договору відступлення Сторони погодили, що Первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) Новому кредитору свої Права вимоги до Позичальників, а Новий кредитор зобов`язаний набувати такі Права шляхом підписання відповідних Реєстрів прав вимог із зазначенням Ціни договору та розміру Заборгованостей позичальників. Підписані сторонами відповідні Реєстри прав вимог є невід`ємною частиною цього Договору.
Згідно з п. 3.4. Договору право вимоги переходить до Нового кредитора з моменту підписання Сторонами відповідного Реєстру прав вимог та зарахування коштів у розмірі Ціни договору на рахунок Первісного кредитора, після чого Новий кредитор стає новим кредитором до Позичальників стосовно їх Заборгованостей по Кредитним договорам.
Відповідно до умов цього Договору та Витягу з Реєстру прав вимоги до Договору відступлення, Позивач є Новим кредитором Відповідача за Кредитним договором з усіма наступними додатками та змінами.
Представник зазначив, що умови вищезазначеного Кредитного договору Позичальником не виконані, кредитні кошти у встановлені договором (Графіком погашення кредиту) строки не повернуті. Неодноразовими телефонними повідомленнями Банку Позичальника було сповіщено про наявність заборгованості за кредитом та про необхідність її погашення у стислі терміни.
06.02.2025 відповідачу було надіслано повідомлення-вимогу щодо дострокової сплати заборгованості за кредитним договором, яка відповідачем не виконана. 
Станом на 12.03.2025 заборгованість позичальника за Кредитним договором становить 90327,33 грн, яка складається з: заборгованості по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) – 60884,35 грн; - заборгованість по річним процентам (в т. ч. прострочена) – 7,42 грн; - заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) – 29435,56 грн.
В добровільному порядку відповідач заборгованість відмовляється сплатити, в зв`язку з чим позивач змушений був звернутися з даним позовом до суду.
Рішенням Ширяївського районного суду Одеської області від 30 липня 2025 року у задоволенні позову АТ «ТАСКОМБАНК» відмовлено.
АТ «ТАСКОМБАНК» в особі свого представника Косатого Д.А. звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати та задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що на підтвердження надання кредитних коштів до позовної заяви позивачем надано виписки по всім позичковим рахункамвідповідача одним файлом на 49 сторінках. 
Судом правильно встановлено факт укладання кредитного договору між відповідачемта первісним кредитором.
Безпідставно не взято до уваги докази надання кредитних коштів, наданіпозивачем.
Суд не звернув уваги на той факт, що відповідачем на виконання умов кредитногодоговору здійснено 13 платежів на загальну суму 8896,92 грн.
Вказує, що висновки суду першої інстанції про те, що наявність і розмір заборгованості повиннідоводиться виключно випискою по рахунку позичальника, як первиннимбухгалтерським документом, є необґрунтованими і не є підставою для висновку проневиконання умов договору фінансовою установою та, як наслідок, неотриманняпозичальником грошових коштів за кредитним договором (див. також постановуВерховного Суду від 25 січня 2023 року у справі № 209/3103/21).
Посилається на позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палатиКасаційного цивільного суду в постанові від 10 січня 2019 року у справі № 526/405/13, в якій зазначено, що факт не вчинення жодних дій щодо розірвання кредитнихдоговорів, або визнання їх не дійсними тривалий час, а такожкористуванням кредитними коштами та сплати відповідачем в рахунокчасткового погашення заборгованості за кредитними договорами - є нічиміншим як визнання вище наведених кредитних договорів такими, щоукладені з досягненням всіх істотних умов, а також підтвердженнямотриманням всіх благ, передбачених кредитними договорами.
Вказує, що в постановіВерховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10 вересня 2019 року у справі № 916/2403/18 зазначено, що до дій, що свідчатьпро визнання боргу або іншого обов`язку, з урахуванням конкретнихобставин справи, також можуть належати: визнання пред`явленої претензії;зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так самопрохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплатуборгу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом зкредитором акта звіряння взаєморозрахунків, який підтверджує наявністьзаборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника докредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником абоз його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.(аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 09листопада 2018 року у справі № 911/3685/17)
Вказує, що як свідчать виписки по позичковим рахункам та розрахунок заборгованості, відповідач здійснював часткове виконання умов кредитного договору саме перед позивачем, тобто наступним кредитором, що свідчить про його обізнаність щодо відступлення права вимоги по кредитному договору. Неврахування судом реєстру боржників, витяг з якого надано суду позивачу незрозумілі, оскільки він містить саме ту інформацію, що погодили між собою його сторони, тобто первісний та наступний кредитор та містить детальну інформацію про реквізити кредитного договору та розмір грошового зобов`язання, що було відступлено позивачу.
Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.
Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Предметом позову в цій справі є вимога про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 90327,33 гривень, тому справа є малозначною в силу прямої вказівки в ЦПК України.
Оскільки справа є малозначною, то розгляд апеляційної скарги проводиться без повідомлення учасників справи відповідно до приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.
Інформація про призначення даної справи до розгляду у апеляційному суді без повідомлення учасників справи завчасно розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 вказаної норми).
Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 21.10.2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 5625688284. (а.с. 6)
Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору Кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.
Згідно з п. 1.2 Кредитного договору Позичальнику надано грошові кошти на наступних умовах: - сума кредиту – 64088,00 гривень; - строк користування – 60 місяців; - річні проценти – 0,01 % від суми боргу за договором; - щомісячні проценти – 2,70 % від суми кредиту.
Пунктом 1.3 Договору встановлено графік платежів за кредитним договором.
Відповідно до п. 1.4. кредитного договору підписавши цей договір Позичальник доручає кредитодавцю виплатити/сплатити за рахунок отриманого кредиту такі суми грошових коштів за наступними реквізитами:
- Отримувач ПАТ "Ощадбанк" код ЄДРПОУ 09322277 рахунок НОМЕР_1 у Головне управління АТ Ощад м. Київ, сума 50000 грн. Призначення переказ до запитання на користь ОСОБА_1 , паспорт НОМЕР_2 надання кредиту зг. КД№5625688284 від 21.10.2023 без ПДВ;
- Отримувач ПАТ Страхова компанія "ТАС" код ЄДРПОУ 30929821 рахунок НОМЕР_3 у АТ "ТАСКОМБАНК" Сума 8829 грн. Призначення Оплата страхового платежу за договором страхування №5625688284-С від 21/10/2021 р.
- Отримувач "ТОВ " майСейфеті" код ЄДРПОУ 35690429 рахунок * НОМЕР_4 у АТ "УКРСИББАНК" Сума 300 грн. Призначення Оплата за пакет послуги "Охоронець КредитМаркет 12" за рахунок кредиту КД № 5625688284 від 21/10/2021, ОСОБА_1 , в т.ч. ПДВ 50.00.
- Отримувач ПАТ "Страхова компанія "ТАС" код ЄДРПОУ 30929821 рахунок* НОМЕР_3 у АТ "ТАСКОМБАНК" Сума 800 грн. Призначення Оплата страхового платежу за договором страхування № 5625688284-ЛО від 21/10/2021.
- Отримувач ТОВ "ЦФР" код ЄДРПОУ 32494741 рахунок НОМЕР_5 у АТ "ТАСКОМБАНК" сума 200 грн. Призначення Оплата за електронний ключ доступу до додатку "SUPPORT.UA", SU5625688284, від 21/10/2021.
- Отримувач ТОВ "ЦФР" код ЄДРПОУ 32494741 рахунок НОМЕР_5 у АТ "ТАСКОМБАНК" сума 459 грн. Призначення Оплата за електронний ключ доступу до додатку "RADARScreen", пакет ЕКОНОМ, КД № 5625688284, від 21/10/2021.
Згідно з п. 2.2 Кредитного договору Позичальник підтвердив, що повідомлений кредитодавцем у відповідності до вимог чинного законодавства, у чіткій та зрозумілій формі з інформацією, вказаною в ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 6, 9 Закону України «Про споживче кредитування», ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та іншою інформацією.
22.10.2022 право вимоги за Кредитним договором відступлені АТ «ТАСКОМБАНК» (надалі також – Позивач) на підставі Договору про відступлення права вимоги № 01/09/21 (надалі договір відступлення). (а.с. 39-40)
Відповідно до п. 2.2 Договору відступлення сторони погодили, що Первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) Новому кредитору свої Права вимоги до Позичальників, а Новий кредитор зобов`язаний набувати такі Права шляхом підписання відповідних Реєстрів прав вимог із зазначенням Ціни договору та розміру Заборгованостей позичальників. Підписані сторонами відповідні Реєстри прав вимог є невід`ємною частиною цього Договору.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем докази до позовної заяви не є достатніми доказами отримання відповідачем кредитних коштів та сплати первісним кредитором усіх послуг, перелічених у п. 1.4 кредитного договору, оскільки витяги й довідки складені та підписані первісним кредитором ТОВ "ФК "ЦФР", виписка по кредитному договору та розрахунок заборгованості, складені новим кредитором АТ "Таскомбанк". Суд зазначив, що до позовної заяви не додано жодного доказу перерахування платежів отримувачам, зазначеним у п. 1.4 кредитного договору (виписки по банківським рахункам, приходні касові ордери, підтвердження отримувачів коштів про сплату коштів, тощо). Сама лише констатація кредиторами факту сплати коштів, передбачених у п. 1.4 кредитного договору, у відповідних витягах, довідках, розрахунках заборгованості, не свідчить про здійснення їх оплати. Позивачем не надано суду доказів того, що ОСОБА_1 , згідно з умовами кредитного договору було видано кредитні кошти, та саме в сумі заявлених позовних вимог, визначення даної суми в договорі не свідчить про її отримання відповідачем саме в такому розмірі. Жодних належних, допустимих та достовірних доказів, які б вказували на існування у ОСОБА_1 перед АТ «Таскомбанк» заборгованості за кредитним договором матеріали справи не містять.
Крім того, суд вважав, що Витяги з реєстру боржників до Договорів факторингу, в яких зазначено прізвище, ім`я, по батькові боржника, номер договору та сума боргу) жодним чином не підтверджують, яку суму коштів отримав відповідач за укладеним договором, яка частина тіла кредиту та відсотків за його користування була сплачена ним, а яка частина сплачена не була стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування.
Також представником позивача не надано доказів отримання боржником повідомлення про відступлення права грошової вимоги, оскільки відповідно до матеріалів справи Повідомлення-вимога від 06.02.2025 року направлялись згідно накладної № 6912600908872 від 06.02.2025 року ОСОБА_1 за адресою: до відділення, Ширяєве, Березівський р-н., Одеська область, 66800. ОСОБА_1 не є стороною укладеного договору факторингу та Додаткових угод до нього, що свідчить про те, що визначений у зазначеному договорі розмір заборгованості із ним не узгоджувався, його обґрунтованість ним не перевірялась. Тому суд дійшов висновку, що представником позивача не надано суду належних, достовірних, допустимих та достатніх доказів отримання ОСОБА_1 кредитних коштів та наявності у нього заборгованості, яка виникла внаслідок порушення ним умов кредитного договору № 5625688284 від 21.10.2022 року, не доведено правильність розрахунку її розміру. Позивач не скористався своїм правом клопотати перед судом про витребування відомостей щодо перерахунку кредитних коштів відповідачу та особам, зазначеним у п. 1.4 кредитного договору за сплату відповідних послуг, не надав достатніх, належних та допустимих доказів, підтверджуючих викладені у позовній заяві обставини.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом.
Згідно з частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зі статтею 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).
У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та не спростовано у суді апеляційної інстанції, 21.10.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 5625688284, відповідно до умов якого Кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. (а.с. 6)
За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частин перша статті 513 ЦК України).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).
Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.
Частиною першою статті 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
01.09.2021 між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «ТАСКОМБАНК» укладено договір про відступлення права вимоги № 01/09/21, за умовами якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти в сумі, що дорівнює ціні договору в порядку та строки, встановлені цим договором (пункт 2.1) (а.с. 39-40).
Відповідно до пункту 2.2. вказаного сторони погодили, що Первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) Новому кредитору свої права вимоги до Позичальників, а Новий кредитор зобов`язаний набувати такі права вимоги, шляхом підписання відповідних Реєстрів прав вимог (зразок якого наведено у Додатку 1 до цього Договору) із зазначенням ціни договору та розміру заборгованостей позичальників. Підписані сторонами відповідні Реєстри прав вимог є невід`ємною частиною цього договору. Передача Кредитних справ та іншої документації за кредитом регламентується окремим договором зберігання, що укладається між сторонами. 
Розмір заборгованостей позичальників, права вимоги до яких відступається згідно Реєстру прав вимог, вказується у кожному окремому Реєстрі до цього договору. Реєстр прав вимог складається сторонами в паперовому та електронному вигляді (у форматі .xls). Реєстр прав вимог на паперовому носії (з основною інформацією за кредитними договорами) підписується уповноваженими представниками сторін і скріплюється печатками сторін. Реєстр прав вимог на електронному носії (з додатковою інформацією за кредитними договорами) передається Первісним кредитором Новому кредитору і повинен повністю відповідати Реєстру прав вимог на паперовому носії в частині основної інформації за кредитними договорами, підписаному сторонами. У випадку розбіжностей між інформацією, що наведена у Реєстрі прав вимог на паперовому носії та Реєстру прав вимог на електронному носії перевагу має інформація Реєстру прав вимог на паперовому носії.
Пунктом 3.4 договору передбачено, що право вимоги переходить до нового кредитора з моменту підписання сторонами відповідного реєстру прав вимог та зарахування коштів у розмірі ціни договору на рахунок первісного кредитора, після чого новий кредитор стає новим кредитором по відношенню до позичальників стосовно їх заборгованостей по кредитним договорам, а також по відношенню до поручителів стосовно їх зобов`язань за договорами забезпечення. Разом з правами вимоги новому кредитору переходять всі інші пов`язані з ними права в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Позивачем надано копію реєстру прав вимоги до договору про відступлення права вимоги № 01/09/21 за 22.10.2021, згідно якого до АТ «ТАСКОМБАНК» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 5625688284 від 22.10.2021. (а.с. 38)
Отже, відповідач несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за кредитним договором перед новим кредитором АТ «ТАСКОМБАНК».
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
У справі, що переглядається, вбачається, що позивач, звертаючись до суду з вимогами щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № 5625688284 від 21.10.2021, вказав, що умови зазначеного договору не виконані, кредитні кошти у встановлені договором (Графіком погашення кредиту) строки не повернуті, тому станом на 12.03.2025 утворилася заборгованість у сумі 90327,33 грн.
Як вбачається з розрахунку заборгованості по кредитному договору № 5625688284 від 21.10.2021, укладеному з позичальником ОСОБА_1 , станом на 12.03.2025, заборгованість по тілу кредиту становить 60884,35 грн; заборгованість по відсоткам 7,42 грн; заборгованість по щомісячним процентам 29435,56грн. (а.с. 46)
Згідно з наданою Випискою по особовим рахункам кредитного договору № НОМЕР_6 з 21.10.2021 по 12.03.2025 вбачається, що відповідач здійснював платежі з повернення кредитних коштів, зокрема: 28.12.2021 на суму 1067,92 грн; 21.01.2022- 293,90 грн; 27.01.2022 – 1436,45 грн; 21.02.2022 – 500,01 грн; 21.07.2022 – 1067,89 грн; 23.11.2021 – 1730,38 грн (а.с. 13-37).
У подальшому взяті на себе за кредитним договором зобов`язання не виконував.
Також в матеріалах справи наявний Витяг з реєстру безготівкових термінових переказів від суб`єктів господарювання від 21.10.2021 ТОВ «ФК «ЦФР» здійснено переказ коштів на користь ОСОБА_1 за кредитним договором № 5625688284 від 21/10/2021 у сумі 50000 грн.
Вказаний витяг містить зокрема номер мобільного телефону отримувача, РНОКПП, серію та номер паспорта.
Отже, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивач належними та допустимими доказами підтвердив факт укладення кредитного договору, надання відповідачу кредитних коштів та неналежного виконання останнім взятих на себе зобов`язань щодо їх повернення.
Суд зобов`язаний забезпечити (організувати) дійсно змагальний процес, тобто створити особам, які беруть участь у справі, всі умови для реалізації ними своїх процесуальних прав і виконання покладених на них процесуальних обов`язків (постанова Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 404/6483/17 (провадження № 61-14432св19)).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2023 року у справі № 11-228сап21 зазначено, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами.
На підставі ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
За змістом ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із положеннями частини першої, п`ятої, шостої ст. 81 ЦПК України обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 2 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18 (пункт 41)).
Суд з дотриманням вимог щодо всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів визначає певну сукупність доказів з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, які, за його внутрішнім переконанням, дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, що входять до предмета доказування. Сторона судового спору, яка не погоджується з доводами опонента, має їх спростовувати шляхом подання відповідних доказів, наведення аргументів, надання пояснень тощо. Інакше принцип змагальності втрачає сенс (постанова Великої Палати Верховного Суду від 21 червня 2023 року у справі № 916/3027/21).
Відповідачем факту заборгованості та її розміру не спростовано, зустрічних контррозрахунків не надано, відтак, встановивши, що ТОВ «ФК «ЦФР» (первісний кредитор), правонаступником якого є позивач АТ «ТАСКОМБАНК» (новий кредитор), виконав умови договору, який був підписаний відповідачем, суд першої інстанції, не взяв до уваги наведені обставини, а також те, що відповідач порушив умови договору, не погашав щомісячні платежі по поверненню кредитних коштів, у визначений строк, чим допустив заборгованість щодо повернення кредиту, суд дійшов помилкового висновку про недостатність доказів отримання відповідачем кредитних коштів та сплати первісним кредитором усіх послуг, перелічених у п. 1.4 кредитного договору, на що слушно посилається скаржник.
З врахуванням встановлених обставин справи, колегія суддів вважає, що відповідач, отримавши від позивача кредитні кошти, у добровільному порядку та у встановлені договором строки їх не повернув, проценти у встановленому договором розмірі не сплатив, не надано до суду доказів на підтвердження належного виконання зобов`язання за кредитним договором щодо повернення кредитних коштів, тому позовні вимоги АТ «ТАСКОМБАНК» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Згідно з ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
За наведених обставин, рішення суду не відповідає вимогам закону та суперечить обставинам, що мають значення для справи, має місце невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, та порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, тому апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.
Відповідності до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За подачу позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн, за подачу апеляційної скарги 3633,60 грн, загалом 6056 грн.
Оскільки позов задоволено в повному обсязі з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму сплаченого судового збору за подачу позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 6056 грн.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними, зокрема, є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону.

Керуючись ст. 367, 374, 376 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» в особі свого представника Косатого Дениса Анатолійовича задовольнити.
Рішення Ширяївського районного суду Одеської області від 30 липня 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення.
Позов Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (ЄДРПОУ: 09806443, адреса: м. Київ, вул. С. Петлюри, 30) заборгованість за кредитним договором № 5625688284 від 21.10.2021 року в розмірі 90327,33 грн, яка складається з: 60884,35 грн - заборгованість по тілу кредиту; 7,42 грн - заборгованість по відсоткам; 29435,56 грн - заборгованість по щомісячним процентам.
Стягнути ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (ЄДРПОУ: 09806443, адреса: м. Київ, вул. С. Петлюри, 30) судовий збір у розмірі 6056 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Дата складення повного тексту постанови - 04 серпня 2026 року

Судді: М.В. Назарова

В.А. Коновалова

В.В. Кострицький