154/3439/26 
3/154/1259/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 вересня 2026 року м. Володимир
Суддя Володимирського міського суду Волинської області Вітер І.Р., за участю секретаря судового засідання Багдасарової Л.А., розглянувши матеріали, які надійшли від органів Національної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 741767 від 10 серпня 2026 року ОСОБА_1 10 серпня 2026 року о 08 год 18 хв у м. Володимирі по вул. Соборній керував транспортним засобом Ford Mondeo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено висновком № 127 від 10 серпня 2026 року, складеним за результатами огляду у закладі охорони здоров`я, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У судове засідання 16 вересня 2026 року ОСОБА_1 з`явився, свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення визнав повністю.
У судовому засіданні ОСОБА_1 надав послідовні пояснення щодо обставин події, підтвердив факт керування 10 серпня 2026 року автомобілем Ford Mondeo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , факт його зупинки працівниками поліції, надання ним згоди пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я та проходження такого огляду. Результат огляду, за яким було встановлено стан алкогольного сп`яніння, не заперечував.
Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, дійшов таких висновків.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган чи посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Підпунктом «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху України водієві заборонено керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю досліджених судом доказів.
Протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 741767 від 10 серпня 2026 року зафіксовано, що ОСОБА_1 10 серпня 2026 року о 08 год 18 хв у м. Володимирі по вул. Соборній керував автомобілем Ford Mondeo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до висновку № 127 від 10 серпня 2026 року за результатами огляду ОСОБА_1 у закладі охорони здоров`я встановлено його перебування у стані алкогольного сп`яніння.
До матеріалів справи також долучено відеозапис, який безпосередньо досліджено судом під час судового розгляду.
Зазначений відеозапис послідовно відображає обставини події та підтверджує факт керування ОСОБА_1 автомобілем Ford Mondeo, його зупинку працівниками поліції, подальше спілкування з поліцейськими та пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Із відеозапису також убачається, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд у закладі охорони здоров`я, після чого такий огляд було проведено у ТМО. Зафіксований під час огляду результат алкотестера становив 0,58 проміле.
Таким чином, відеозапис безпосередньо підтверджує юридично значущу послідовність подій: керування ОСОБА_1 транспортним засобом, його зупинку поліцейськими, пропозицію пройти огляд, згоду водія пройти огляд у медичному закладі та фактичне проведення такого огляду із встановленням показника 0,58 проміле.
Зміст відеозапису повністю узгоджується з фактичними обставинами, наведеними у протоколі про адміністративне правопорушення, висновком № 127 від 10 серпня 2026 року та поясненнями самого ОСОБА_1 , наданими безпосередньо у судовому засіданні.
Наведені докази не містять істотних взаємних суперечностей, логічно доповнюють один одного та утворюють послідовну сукупність доказів щодо всіх юридично значущих обставин правопорушення.
ОСОБА_1 у судовому засіданні не заперечував факту керування транспортним засобом у зазначений у протоколі час та місці, проходження огляду у медичному закладі та встановленого за його результатами стану алкогольного сп`яніння.
Його пояснення є послідовними та узгоджуються з протоколом про адміністративне правопорушення, висновком медичного огляду і дослідженим судом відеозаписом.
При цьому суд не покладає висновок про винуватість ОСОБА_1 виключно на визнання ним своєї вини.
Визнання вини оцінюється судом поряд та у взаємозв`язку з іншими дослідженими доказами, які незалежно один від одного та у своїй сукупності підтверджують як факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, так і його перебування під час такого керування у стані алкогольного сп`яніння.
Суд не встановив будь-яких обставин, які б давали підстави сумніватися у достовірності досліджених доказів або свідчили про істотне порушення порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.
При оцінці характеру вчиненого правопорушення суд враховує особливе значення дотримання водіями вимог законодавства у сфері безпеки дорожнього руху.
У рішенні Великої Палати Європейського суду з прав людини від 29 червня 2007 року у справі «O’Halloran and Francis v. the United Kingdom», заяви № 15809/02 та № 25624/02, § 57, Європейський суд з прав людини звернув увагу на особливий регуляторний режим у сфері дорожнього руху, обумовлений потенційною здатністю використання транспортних засобів спричиняти тяжку шкоду, а також на те, що особи, які вирішують керувати транспортними засобами, приймають на себе відповідні обов`язки та відповідальність, пов`язані з таким регулюванням.
Керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння безпосередньо посягає на безпеку дорожнього руху та створює підвищений ризик для життя і здоров`я його учасників, у зв`язку з чим законодавцем установлено спеціальну заборону такої поведінки та підвищену адміністративну відповідальність за її вчинення.
Оцінивши протокол про адміністративне правопорушення, висновок № 127 від 10 серпня 2026 року, відеозапис події та пояснення ОСОБА_1 у їх взаємному зв`язку і сукупності, суд доходить висновку, що зазначені докази є належними, допустимими, достовірними та достатніми для встановлення всіх обставин, які підлягають доказуванню у цій справі.
Сукупність наведених доказів поза розумним сумнівом підтверджує, що 10 серпня 2026 року о 08 год 18 хв ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ford Mondeo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння.
Таким чином, у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що є порушенням п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.
При накладенні адміністративного стягнення суд відповідно до ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, а також його поведінку під час судового розгляду, зокрема повне визнання вини та надання послідовних пояснень.
Разом з тим санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає безальтернативне адміністративне стягнення для водія у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а тому наведені обставини не надають суду правових підстав відступити від установленого законом виду та розміру стягнення.
З огляду на характер вчиненого правопорушення, обставини його вчинення, особу порушника та ступінь його вини суд вважає, що застосування передбаченого санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП стягнення є необхідним і достатнім для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст. 23 КУпАП.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись статтями 23, 33, 40-1, 130, 245, 251, 252, 268, 280, 283, 284 КУпАП, суд
ПОСТАНОВИВ:
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн 00 коп. (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 665 грн 60 коп. (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок) судового збору за наступними реквізитами: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за ЄДРПОУ 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 820019, рахунок отримувача UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету 22030106, призначення платежу: судовий збір, Володимирський міський суд Волинської області.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови — не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк, установлений ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби, а з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначеного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Володимирський міський суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.
Копію постанови протягом трьох днів вручити або надіслати ОСОБА_1 .

Суддя І.Р. Вітер