Справа № 127/23239/26
Провадження № 2/127/6419/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2026 року | м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі судді Іщук Т. П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Сучасний Факторинг» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договором. Свої вимоги мотивувало тим, що 30 серпня 2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Сучасний Факторинг» було укладено кредитний договір №10211082584 згідно з умовами якого відповідачу надано кредит в сумі 8238,21 грн строком на 24 календарних місяці, зі сплатою відсотків в розмірі 3,9% . Комісія за управління (обслуговування) кредитом – 329, 53 грн.
Позивач свої зобов`язання виконав. В той же час відповідач свої зобов`язання не виконав, його заборгованість на момент звернення до суду становить 11420,78 грн, з яких: 5702,36 грн - загальна заборгованість за тілом кредиту, 5718,42 грн - заборгованість за відсотків. Вказані обставини і стали підставою для звернення до суду, а тому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №10211082584 від 30 серпня 2021 року в розмірі 11 420,78 грн та судові витрати. 
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08 липня 2026 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив.
Відповідач правом подання відзиву на позов не скористався, будь-яких інших клопотання ним подано не було.
Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного.
Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають право відносини, врегульовані нормами ст. 207, 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-611, 625, 628, 629, 639, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України.
Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитних договорів, та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до їх умов та вимог ЦК України.
Судом установлено, що 30 серпня 2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Сучасний Факторинг» було укладено кредитний договір №10211082584 шляхом підписання заяви-приєднання до кредитного договору по продукту «Кредит на товар» з графіком платежів.
Ця заява-приєднання з графіком платежів складають договір ( п.12 заяви-приєднання).
Відповідно до умов кредитного договору №10211082584 від 30 серпня 2021 року позичальнику надається кредит у сумі 8238,21 грн строком на 24 календарних місяці, зі сплатою відсотків в розмірі 3,9% . Комісія за управління (обслуговування) кредитом – 329,53 грн, за кожен факт прострочення періодичних платежів по кредиту, встановленими в графіку платежів, якщо таке прострочене триває не менше 14-х календарних днів.
Орієнтовна загальна вартість кредиту 15 949,17 грн; орієнтовна реальна річна процентна ставка – 73,60%.
Аналогічні умови кредитування передбачені у Паспорті споживчого кредиту по продукту "Кредит на товар" від 30 серпня 2021 року, з якими ознайомлена відповідач.
Відповідно до п. 10 договору надання кредиту здійснюється шляхом перерахування коштів в сумі 7296, 91 грн за товари на користь ТОВ «Епіцентр К» та 941,30 грн - за послуги страхування на користь ТДВ «СК ЕКТА».
Графік платежів містить таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит за умов виконання відповідачем своїх зобов`язань на умовах та в строк передбачений договором та графік платежів. 
Тобто сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов договору.
В цей же день відповідач уклала з ТДВ «СК ЕКТА» договір добровільного страхування від нещасних випадків та добровільного страхування фінансового ризику №10211082584 від 30 серпня 2021 року.
Кредитор свої зобов`язання виконав, що підтверджується платіжною інструкцією від 06 вересня 2021 року, видатковою накладною від 30 серпня 2021 року та квитанцією від 30 серпня 2021 року. 
З наданої виписки з особового рахунку за кредитним договором №10211082584 від 30 серпня 2021 року, слідує, що заборгованість ОСОБА_1  за цим договором станом на 10 лютого 2026 року складає 11 420,78 грн, з яких: 5702,36 грн - заборгованість за кредитом, 5718,42 грн - заборгованість за відсотками. Отримано оплат в сумі 4142,30 грн.
Станом на момент розгляду справи відомості про погашення відповідачкою заборгованості відсутні.
При цьому суд звертає увагу, що відповідач не надала належних та допустимих доказів на спростування факту отримання кредитних коштів, а також обставин та доказів наданих позивачем.
Часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу (постанова Верховного Суду від 23 грудня 2020 року у справі №127/23910/14-ц).
Таким чином, з урахуванням вищенаведеного та наявних в матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.
Окрім того, згідно положень ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2622,40 грн судового збору (судовий збір визначений з урахуванням понижуючого коефіцієнта).
Щодо витрат на правничу допомогу, то суд враховує, що відповідно до ст. 131 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються в разі задоволення позову - на відповідача. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує ряд обставин, визначених ч.3 ст.141 ЦПК України.
Відповідно до п. 1, 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховуюється: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
За змістом статей 137,141 ЦПК України витрати на правничу допомогу мають бути дійсними (реальними), співмірними, необхідними, а їх розмір розумним з огляду на складність справи.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини наведеної, зокрема, у пункті 95 рішення від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», пункті 80 рішення від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», пункті 88 рішення від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. При цьому, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини (рішення від 23 січня 2014 року у справі «East|West Aliance Limited» проти України», заява № 19336/04), обґрунтованим слід вважати розмір витрат, що є співмірним до складності справи, виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та часом, витраченим на виконання таких робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також з ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
З огляду на правову позицію Верховного Суду, наведену у додатковій постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 826/841/17 (провадження № К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одним з основних елементів верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість та кількість підготовлених документів, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19) зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Позивачем заявлено про врахування понесених судових витрат (професійна правнича допомога) при розподілі судових витрат між сторонами та в їх підтвердження надано: договір №07/11/25-СФ про надання правової допомоги від 07 листопада 2025 року, укладений позивачем з Адвокатським об`єднанням "Да Груп", акт № 11 прийому-передачі наданих послуг та платіжну інструкцію від 10 лютого 2026 року №210019 на суму 10000,00 грн.
Відповідно до умов договору адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором, а замовник зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та в строки обумовлені сторонами. Гонорар складається з вартості послуг, тарифи яких, а також умови та порядок розрахунків узгоджуються сторонами та визнаються в додатках до договору. Здійснення оплати гонорару за договором затверджується актом приймання-передачі наданих послуг.
Відповідно до акту № 11 прийому-передачі наданих послуг надано такий перелік послуг: надання усної консультації стосовно складання позовної заяви, узгодження правової позиції та складання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором №10211082584, укладеним з ОСОБА_1 , на суму 10000,00 грн.
Відповідно до платіжної інструкції від 10 лютого 2026 року №210019 сплачено 10000,00 грн за надання правничої допомоги.
При вирішенні питання розподілу судових витрат суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою.
Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Визначаючись щодо розподілу цих витрат, суд зважає, що предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором, справа є малозначною в силу вимог закону та не є складною, розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження без виклику осіб, в даній категорії спірних правовідносин наявна усталена судова практика, обсяг наданих доказів є невеликим, а формування позиції та підготовка матеріалів не вимагали значного обсягу юридичної і технічної роботи. Водночас звертає увагу, що розмір витрат на правничу допомогу становить майже ціну позову, що не відповідає критеріям розумності та виправданості та є неспівмірною. Тому, враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 5000,00 грн витрат на правничу допомогу. Саме такий розмір витрат, на переконання суду, є об`єктивним, співмірним зі складністю справи та виконаною адвокатом роботою у ній.
На підставі викладеного, керуючись ст. 526, 527, 530, 536, 610-611, 625, 628, 629, 634, 638, 639, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», ст. 81, 141, 263-265, 279, 354 ЦПК України, 

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» (код ЄДРПОУ 35310044) заборгованість за кредитним договором №10211082584 від 30 серпня 2021 року в розмірі 11 420,78 грн, з яких: 5702,36 грн - заборгованість за кредитом, 5718,42 грн - заборгованість за відсотками, а також 2622,40 грн судового збору та 5000,00 грн у відшкодування витрат на правничу допомогу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг», код ЄДРПОУ 35625014, м. Київ, вул. Велика Васильківська буд. 39-А;
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: