Справа № 560/9993/25
	
РІШЕННЯ
іменем України

09 липня 2026 року	м. Хмельницький	

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Фелонюк Д.Л. розглянув адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області , Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправним та зобов`язання вчинити дії.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області стосовно відмови в призначенні ОСОБА_1 пільгової пенсії за віком як учаснику бойових дій, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з мотивів, які викладені у рішенні №222650009308 від 12.12.2024 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу, що дає право на призначення пільгової пенсії за віком як учаснику бойових дій періоду роботи з 03.02.1997 року по 24.02.1999 року водієм ТОВ Юпітер ЛТД;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 пільгову пенсію за віком як учаснику бойових дій, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з моменту звернення за призначенням пенсії, тобто з 06 грудня 2024 року.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач має право на пенсію на пільгових умовах відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV). Проте, йому протиправно відмовлено в її призначенні.
До суду надійшов відзив, в якому Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області просить відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що позивачу правомірно відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону № 1058-IV у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу (необхідний страховий стаж становить не менше 25 років, а страховий стаж позивача - 23 роки 06 місяців 10 днів).
Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області правом подати відзив не скористалося.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ
Ухвалою від 16.06.2025 суддею Тарновецьким І.І. відкрито провадження в адміністративній справі № 560/9993/25, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою від 20.01.2026 справу № 560/9993/25 прийнято до провадження судді Фелонюк Д.Л.
Ухвалою від 09.07.2026 суд у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про поновлення процесуального строку для подання відзиву відмовив.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 03.07.2023, позивач є учасником бойових дій.
Згідно з відомостями трудової книжки НОМЕР_2 позивач в період з 03.02.1997 по 24.02.1999 працював водієм в ТОВ Юпітер ЛТД.
У довідці товариства з обмеженою відповідальністю «ЮПІТЕР ЛТД» від 11.03.2025 № 14 зазначено, що ОСОБА_1 працював в ТОВ Юпітер ЛТД водієм з 03.02.1997 (наказ №11 від 03.02.1997) по 24.02.1999 (наказ №19 від 24.02.1999).
Позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України з заявою від 06.12.2024 про призначення пенсії за віком, як учаснику бойових дій.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 12.12.2024 № 222650009308 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону №1058-IV у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу роботи та довідки про безпосередню участь в бойових діях. Зазначено, що вік заявника - 57 років 09 місяців; необхідний страховий стаж становить не менше 25 років, а страховий стаж позивача - 23 роки 06 місяців 10 днів. 
Відповідно до форми РС-право період з 03.02.1997 по 24.02.1999 не зарахований до страхового стажу позивача.
Позивач, вважаючи порушеними його права, звернувся з позовом до суду.

IV. ЗАКОНОДАВСТВО ТА ОЦІНКА СУДУ
Згідно з частиною 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Закон № 1058-IV визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.
Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян регламентоване статтею 115 Закону №1058-IV.
Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 115 Закону №1058-IV право на призначення дострокової пенсії за віком мають, зокрема, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20 і 21 статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", - після досягнення чоловіками 55 років, та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків.
Як встановив суд, позивач, на час звернення з заявою про призначення пенсії за віком (06.12.2024), згідно з паспортними даними досяг віку 55 років (вік заявника на час звернення - 57 років 09 місяців), що не заперечується сторонами.
Спірною є наявність в позивача статусу особи, визначеної пунктом 4 частини 1 статті 115 Закону № 1058-IV, а також, не менше 25 років страхового стажу.
Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (частина 1 статті 24 Закону № 1058-IV).
В оскарженому рішенні зазначено, що страховий стаж позивача становить 23 роки 06 місяців 10 днів. Також вказано, що до загального страхового стажу не зараховано період одержання матеріальної допомоги в центрі зайнятості з 05.10.1999 по 31.12.1999.
При цьому, з форми РС-право слідує, що до страхового стажу позивача не зарахований період з 03.02.1997 по 24.02.1999.
Щодо спірного періоду, то суд зазначає та враховує таке.
Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637), визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Зі змісту наведених норм слідує, що положення Порядку № 637 щодо підтвердження стажу роботи, який є спеціальним по відношенню до Закону України "Про пенсійне забезпечення", мають бути застосовані лише у чітко визначених та вичерпних випадках, а саме: за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Разом з тим, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Суд зазначає, що відомостями трудової книжки НОМЕР_2 підтверджується безперервність працевлаштування позивача з 03.02.1997 по 24.02.1999.
Крім того, період роботи з 03.02.1997 по 24.02.1999 підтверджується довідкою від 11.03.2025 № 14.
При цьому відповідач не надав суду жодних доказів, що відомості, які містяться в трудовій книжці НОМЕР_2 , містять неправдиві або недостовірні дані. В судовому порядку зазначена трудова книжка недійсною також не визнавалась.
Слід зазначити, що у випадку, якщо поданих позивачем документів про призначення пенсії було не достатньо, то орган пенсійного фонду мав всі правові підстави для того, щоб самостійно витребувати документи, необхідні для перевірки трудового стажу позивача, провести перевірку, зустрічну перевірку для з`ясування спірних обставини, запропонувати позивачеві надати інформацію щодо двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.
Натомість, відповідачі не заперечили факт роботи позивача в спірний період, та не зазначили жодних підстав його не зарахування до страхового стажу.
Також, суд зауважує, що працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці.
При цьому суд також бере до уваги те, що обставини, які слід встановити у цій справі, значно віддалені у часі.
Таким чином, відповідача слід зобов`язати зарахувати до страхового стажу позивача період з 03.02.1997 по 24.02.1999.
Як встановив суд, страховий стаж позивача, вказаний в рішенні від 12.12.2024 № 222650009308 становить 23 роки 06 місяців 10 днів. З урахуванням періоду з 03.02.1997 по 24.02.1999 страховий стаж позивача становить більше 25 років, що є достатнім для призначення йому пенсії.
Надаючи оцінку доводам відповідача, наведеним в рішенні від 12.12.2024 № 222650009308, що підставою для відмови позивачу в призначенні пенсії є відсутність довідки про безпосередню участь в бойових діях, суд зазначає та враховує таке.
В аспекті статті 115 Закону №1058-IV підтвердженню для призначення пенсії належать обставини участі в бойових діях.
Разом з тим, факт участі позивача у бойових діях уже встановлений державою під час вирішення питання про наявність підстав для видачі позивачу посвідчення учасника бойових дій.
Слід зазначити, що належність позивача до особи, яка має статус учасника бойових дій, не є предметом спору у цій справі, посвідчення позивача не визнано недійсним та не скасовано у порядку, встановленому законодавством.
Крім того, відповідач не заперечив подання позивачем, при зверненні з заявою 06.12.2024, посвідчення учасника бойових дій.
Водночас, порушене право позивача полягає у прийнятті суб`єктом владних повноважень рішення про відмову призначити пенсію за наявності законодавчо визначених підстав. 
Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
З огляду на наведені обставини, суд вважає, що наявні підстави для визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 12.12.2024 № 222650009308, яким позивачу відмовлено в призначенні пенсії.
Як наслідок, відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дій.
Належним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити, здійснити нарахування й виплату позивачу пенсії за віком згідно з пунктом 4 частини 1 статті 115 Закону України № 1058-IV.
Щодо дати, з якої позивачу слід призначити пенсію, то суд зазначає таке.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією.
Оскільки позивач звернувся з заявою про призначення пенсії 06.12.2024, то пенсія має бути призначена з 06.12.2024.
Інші доводи та заперечення сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.
Слід зазначити, що згідно з пунктом 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010, заява 4909/04, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29).
За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Наведене свідчить про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.
Враховуючи положення статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, а також звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 12.12.2024 № 222650009308.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період з 03.02.1997 по 24.02.1999.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити, здійснити нарахування й виплату ОСОБА_1 пенсії за віком згідно з пунктом 4 частини 1 статті 115 Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 06.12.2024.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ) 	
Відповідачі:	Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10, м. Хмельницький, Хмельницький р-н, Хмельницька обл., 29000 , код ЄДРПОУ - 21318350)  Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (пл. Свободи, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, Харківська обл., 61022 , код ЄДРПОУ - 14099344) 	
 		
Головуючий суддя 		Д.Л. Фелонюк