| 1 | Справа № 619/3013/26  2/335/3168/2026

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2026 року м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Рибалко Н.І., за участю секретаря судового засідання Чибінової Н.І., розглянувши цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

04.05.2026 ТОВ «СВЕА ФІНАНС» звернулось до суду з вищевказаним позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Договором №2094399 про надання споживчого кредиту по продукту «Зручний» від 06.02.2025 у розмірі 22 747,38 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 662,40 грн. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06.02.2025 між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №2094399, відповідно до вимог якого ТОВ «Слон Кредит» надав відповідачу кредит в сумі 4 500 грн., на 360 днів, а відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строк 360 днів.
27.01.2026 між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було укладено договір відступлення прав вимоги № 01.02-4/26, згідно якого до ТОВ «СВЕА ФІНАНС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором.
У зв`язку із порушенням зобов`язань за вказаним договором відповідач станом на 04.05.2026 має заборгованість перед позивачем у сумі 22 747,38 грн. з яких: 4 499,97 грн. заборгованість за сумою кредиту, 9 247,41 грн. заборгованість по відсотках, 9 000,00 грн. пеня/ штраф.
Виходячи з викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача борг за вказаним кредитним договорам та сплачений при зверненні до суду судовий збір. 
Ухвалою судді Дергачавського районного суду Харківської області від 05.05.2025 матеріали вищевказаної справи було передано на розгляд Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя за територіальною юрисдикцією (підсудністю).
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.05.2026, головуючим суддею у справі визначено Рибалко Н.І.
Ухвалою суду від 27.05.2026 позовну заяву ТОВ «СВЕА ФІНАНС» прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, сторонам встановлено строки на подання заяв по суті справи.
У судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просить розгляд справи здійснювати за його відсутності, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, про причини неявки не повідомила, письмового відзиву на позов не подала, заяви чи клопотань по суті позовних вимог чи з процесуальних питань не надала, що відповідно до ст. 280 ЦПК України в сукупності є підставою для заочного розгляду справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Так, відповідно до приписів ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За правилом ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За змістом п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно вимог ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Положеннями ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
За правилами ч. ч. 12, 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Судом встановлено, що 06.02.2025 між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 було укладено в електронній формі Договір №2094399 про надання споживчого кредиту по продукту «Зручний».
На умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а останній зобов`язувався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором (п.1.2. Договору).
Сума кредиту (загальний розмір) складає 4 500 грн та надається клієнту строком на 360 днів та передбачено періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів (п.п.1.3., 1.4. Договору).
Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Графік платежів), що є додатком №1 до цього договору.
Умовами п.п.1.5., 1.5.1., 1.5.2. Договору передбачено, що тип процентної ставки фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти у наступних розмірах та відповідно до наступних умов: підвищена процентна ставка становить 15% в день та застосовується за перший день користування кредитом. Стандартна процентна ставка становить 3% в день та застосовується з другого дня користування кредитом (включно) до 07.03.2025. 
Знижена процентна ставка 1,35% в день та застосовується в період дії стандартної процентної ставки відповідно до таких умов. Якщо Споживач до 07.03.2025 або протягом трьох календарних днів, що слідують за зазначеною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Споживач, як учасник Програми лояльності, отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Споживач за стандартною процентною ставкою до зазначеної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою (п.1.5.2.1. Договору).
Згідно п.1.5.3. Договору пільгова процентна ставка становить 0,75% в день та застосовується з 08.03.2025 (включно) до останнього дня строку кредитування (включно).
Відповідно до п.1.7. Договору денна процентна ставка на дату укладення Договору складає: 0,971% в день, якщо застосовано стандартну процентну ставку протягом періоду її дії (п.1.7.1. Договору). 0,838% в день, якщо застосовано знижену процентну ставку протягом періоду її дії.
Орієнтована реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору становить 13 574,76 % річних, якщо застосовувано стандартну проценту ставку протягом періоду її дії або 2 448,65% річних, якщо застосовувано знижену процентну ставку протягом її дії (п.1.9.1., 1.9.2. Договору).
Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору становить 20 227,50 грн, якщо застосовувано стандартну проценту ставку протягом періоду її дії або 18 074,25 грн, якщо застосовувано знижену процентну ставку протягом її дії (п.п.1.10.1., 1.10.2. Договору).
Сторонами узгоджено, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 (п.2.1. Договору).
Умовами Договору сторонами також узгоджено порядок та умови надання кредиту, порядок обчислення (нарахування) процентів, порядок зміни процентів, порядок повернення (виплати кредиту) та сплати процентів, права та обов`язки сторін, відповідальність сторін, порядок внесення змін та доповнень, порядок взаємодії за договором та інші умови договору, які в своїй сукупності визначають порядок виконання сторонами умов вказаного договору.
Зокрема, п.6.4. Договору передбачено, що за невиконання та/або за неналежне виконання споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом споживач зобов`язаний сплати товариству штраф.
На підтвердження укладення Договору №2094399 про надання споживчого кредиту по продукту «Зручний» від 06.02.2025 ТОВ «Слон Кредит» надано Паспорт споживчого кредиту, який 06.02.2025 19:47:00 був підписаний відповідачем ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором «E722», та в якому міститься основні умови кредитування, інформація щодо процентних ставок, порядок повернення кредиту, що є свідченням того, що Позичальник особисто та свідомо уклав вищезазначений Договір.
Перерахування на картку № НОМЕР_1 коштів у сумі 4 500 грн., підтверджується листом ТОВ «ПЕЙТЕК» від 29.01.2026 за № 20260129-443.
Відповідно до розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Слон Кредит», заборгованість ОСОБА_1 за Договором №2094399 про надання споживчого кредиту по продукту «Зручний» від 06.02.2025 становить 22 747,38 грн. з яких: 4 499,97 грн. заборгованість за сумою кредиту, 9 247,41 грн. заборгованість по відсотках, 9 000,00 грн. пеня, штраф.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
У ч. 1 ст. 514, ч. 1 ст. 516 ЦК України зазначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
27 червня 2025 року між ТОВ «Слон Кредит» («Клієнт») та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» («Фактор») укладений Договір факторингу №01.02-4/26, за умовами якого позивач набув права грошової вимоги до боржників, у тому числі до відповідача ОСОБА_1 за Договором №2094399 про надання споживчого кредиту по продукту «Зручний» від 06.02.2025.
Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №01.02-4/26 від 27 червня 2025 року ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 22 747,38 грн. з яких: 4 499,97 грн. заборгованість за сумою кредиту, 9 247,41 грн. заборгованість по відсотках, 9 000,00 грн. пеня, штраф.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, тобто норми про договір позики.
На підставі ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги пред`явленні до відповідача ОСОБА_1 в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 4499,97 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 9 247,41 грн., що у загальному становить 13 747,38 грн., є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Вирішуючи справу в частині вимоги про стягнення заборгованості за пенею/штрафом в сумі 9 000,00 грн., суд виходить з наступного.
З 24.02.2022 на всій території України введений воєнний стан, який діє до тепер.
Відповідно до п. 18 Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Верховний Суд у постанові від 31 січня 2024 року № 183/7850/22 (61-14740св23) зазначив, що пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України передбачає, що під час воєнного стану не сплачується неустойка (штраф, пеня) та інші платежі за прострочення сплати за кредитним договором (договором позики). В цій постанові касаційний суд розкрив питання про те, на які договори та які випадки поширюється цей пункт. Зокрема, такими є договір позики, кредитний договір. За вказаною нормою в такому випадку позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Отже, заявлена позивачем до стягнення заборгованість за пенею/штрафом в сумі 9 000,00 грн., нарахованими у період дії воєнного стану за Договором №2094399 про надання споживчого кредиту по продукту «Зручний» від 06.02.2025, підлягає списанню кредитодавцем, а відтак вимоги про стягнення цієї суми задоволенню не підлягають.
З урахуванням викладеного, оскільки відповідачка умови за вказаним кредитним договором належним чином не виконувала, то суд вважає за необхідне, частково задовольняючи позовні вимоги, стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «СВЕА ФІНАНС» заборгованість за Договором №2094399 про надання споживчого кредиту по продукту «Зручний» від 06.02.2025 у розмірі 13 747,38 грн., з яких: 4 499,97 грн. заборгованість за тілом кредиту, 9 247,41 грн. заборгованість за відсотками.
Згідно із ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Крім того, оскільки позовні вимоги ТОВ «СВЕА ФІНАНС» підлягають задоволенню частково, то розмір сплаченого ним судового збору при зверненні до суду з цим позовом підлягає стягненню з відповідачки на його користь пропорційно задоволеним вимогам, які в даному випадку складають 1 609,02 грн. (60,44 %), виходячи з розрахунку: 13 747,38 грн. (розмір задоволених позовних вимог) х 2 622,40 грн. (сума сплаченого судового збору) / 22 747,38 грн. (розмір заявлених позовних вимог).
Керуючись ст. 207, 526, 549, 551, 610, 611, 626, 627, 628, 638, 1048-1049, 1054, 1055, 1056-1 Цивільного кодексу України, суд, ст. 10-13, 141, 259, 263-265, 268,279 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» заборгованість за Договором №2094399 про надання споживчого кредиту по продукту «Зручний» від 06.02.2025 у розмірі 13 747 (тринадцять тисяч сімсот сорок сім) гривень 38 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь овариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» суму сплаченого судового збору у розмірі 1 609 (одна тисяча шістсот дев`ять) гривень 02 копійки.
В задоволенні іншої частини вимог - відмовити.
Копію заочного рішення направити сторонам, які не з`явились в судове засідання, в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вищезазначених строків, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне судове рішення складено 18 серпня 2026 року.
Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс», ЄДРПОУ: 37616221, адреса місцезнаходження: вул. Іллінська, буд. 8, м. Київ, 04070.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Н.І. Рибалко