Справа №345/4049/26 
Провадження № 2/345/2846/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.09.2026 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі 
головуючого судді Онушканича В.В.
з участю секретаря судового засідання Бандури Г.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей Калуської міської ради, Калуська міська рада, про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном, шляхом визнання особи такою, що не набула права користування житловим приміщенням,, -

в с т а н о в и в:
Позивачка звернулася до суду з вищенаведеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що вона є власником будинку за адресою АДРЕСА_1 . В 2026 році позивачка звернулася в «Центр надання адміністративних послуг» Калуської ТГ за довідкою про зареєстрованих осіб і виявилося, що в її будинку, окрім членів її сім`ї зареєстровані також двоє чужих неповнолітніх дітей, які фактично проживають в інших будинках разом зі своїми батьками і не мають жодного відношення до будинку позивачки. Це неповнолітні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позивачка наголошує, що їй невідомо, яким чином у ЦНАПі провели реєстрацію сторонніх осіб у належному їй будинку і зняти їх з реєстрації відмовляються, мотивуючи це тим, що потрібна згода батьків дітей, а вони перебували за кордоном. Діти, які зареєстровані у помешканні, ніколи не вселялися у будинок позивачки і ніколи в ньому фактично не проживали. Реєстрація дітей була помилковою. Діти постійно і безперервно проживають зі своїми батьками за іншою адресою, забезпечені там належними умовами, мають власні місця проживання, їх реєстрація в будинку позивачки створює перешкоди для позивачки, як власника.
Позивачка зазначає, що проживає у будинку, є пенсіонеркою, інших доходів немає. Позивачка має намір оформити субсидію. За таких обставин позивачка змушена звернутися до суду та просить усунути перешкоди в користуванні належним їй житловим будинком АДРЕСА_1 , шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що не набули права користування житловим приміщенням та зняти їх з реєстрації.
Представник відповідача подав відзив на позовну заяву. Відповідач ОСОБА_2 , в інтересах якої діє її законний представник ОСОБА_4 , зазначає, що ситуація яка склалася навколо реєстрації місця проживання неповнолітньої ОСОБА_2 у домоволодінні по АДРЕСА_1 , власником якого є позивач - виходить за рамки розумного. Дитина, яка від народження проживає з батьками з невідомих для учасників справи причин зареєстрована у іншому домоволодінні, відмінному від фактичного місця проживання.
Ще від народження ОСОБА_2 постійно проживала із своїми батьками по АДРЕСА_2 . Ніяких заяв (звернень, тощо) про зміну місця реєстрації ОСОБА_2 , чи про реєстрацію її в будинку позивача ніхто ніколи нікуди не подавав та не звертався з цього приводу. По даний час для батьків ОСОБА_2 невідомо при яких обставинах і чому їхня дочка ОСОБА_2 зареєстрована в будинку позивача, адже вони такої згоди нікому не давали. Звичайно що безвідповідальна робота посадових осіб органів місцевого самоврядування або будь-які інші дії інших осіб могли призвести до тих обставин, що дитину ОСОБА_2 зареєстрували не за її фактичним місцем проживання. Однак зараз неможливо встановити дійсних обставин справи та знайти крайнього. Тому в цій ситуації, яка склалася правильним буде рішення про визнання ОСОБА_2 такою що втратить право на житло, яке належить позивачу і зняти її з реєстрації в цьому житлі. Вважає за потрібне зазначити, що ОСОБА_4 , як законний представник ОСОБА_2 визнає незаконність реєстрації своєї дочки ОСОБА_2 у житлі позивача. Тому, з огляду на вищевказане, з метою правильного вирішення спору та відновлення порушених прав учасників, зокрема тих, які стосуються інтересів ОСОБА_2 , просить суд задоволити позов в частині яка стосується інтересів ОСОБА_2 в повному обсязі. щодо інших позовних вимог, зокрема щодо інтересів іншого учасника ОСОБА_3 - покладається на розсуд суду. Також просить суд відмовити у стягненні судових витрат із ОСОБА_2 ( в тому числі і на правову допомогу), оскільки будь-яких винних дій щодо її реєстрації у будинку позивача - не було і не має.
Представник позивачки подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить суд його задоволити.
Законні представники відповідачів в судове засідання не з`явилися з невідомих суду причин та не повідомили суд про причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися в установленому законом порядку. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.
Представник Служби у справах дітей Калуської міської ради подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Вказує, що з матеріалів справи вбачається, що у домогосподарстві ОСОБА_1 зареєстровані неповнолітні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які фактично проживають за іншими адресами та до житла позивачки не мають жодного відношення, не є членами її сім`ї.
Представник Калуської міської ради подав заяву про розгляд справи без його участі. При прийнятті рішення просить врахувати норми чинного законодавства, що регулюють дані правовідносини та прийняти законні і обґрунтоване рішення. 
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають до задоволення. 
Судом встановлено і ніким не оспорюється, що будинковолодіння в АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 (а.с.5).
З довідки Управляння «ЦНАП» виконавчого комітету Калуської міської ради від 26.05.2026 року №4152/13.2-04 (а.с.6) вбачається, що у будинку по АДРЕСА_1 зареєстровані відповідачі: ОСОБА_2 – ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 – ІНФОРМАЦІЯ_2 . Факт реєстрації відповідачів за вказаною адресою підтверджується також відповіддю на запит адвоката Управління «ЦНАП» виконавчого комітету Калуської міської ради від 18.06.2026 року №4704/13.2-04 (а.с.9) та відповідями з Єдиного державного демографічного реєстру від 10.07.2026 року (а.с.16, 17).
Відповідно до акту № 33 про не проживання особи за місцем реєстрації місця проживання від 22.05.2026 року, який складений в.о. старости Голинського старостинського округу ОСОБА_5 в присутності свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично не проживає за місцем реєстрації в АДРЕСА_1 у зв`язку із фактичним проживанням за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.7).
З акту №33-1 про не проживання особи за місцем реєстрації місця проживання від 22.05.2026 року (а.с.8), який складений в.о. старости Голинського старостинського округу Тимчишин В.В. в присутності свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично не проживає за місцем реєстрації в АДРЕСА_1 у зв`язку із фактичним проживанням за адресою: АДРЕСА_2 . Те, що відповідачка ОСОБА_2 фактично проживає саме за адресою АДРЕСА_2 підтверджуться також письмовими поясненнями, які викладені у відзиві на позовну заяву.
Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Зазначені права вказані і в ст.150 Житлового Кодексу України.
Виходячи з того, що Закон України № 1382-ІV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема шляхом зняття з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.
Вказана норма також передбачена п.34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав».
Відповідно до положень статей 391 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.
За порівняльним аналізом статей 383, 391, 405 ЦК України та статей 150, 156 у поєднанні зі статтею 64 ЖК України слід дійти до висновку що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жилого приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї.
В судовому засіданні було встановлено, що відповідачі ніколи не проживали у будинку позивачки, водночас реєстрація вказаних осіб створює позивачу, як власнику житла, незручності у користуванні власністю, зокрема вона не може скористатися правом на призначення субсидії на оплату житлово-комунальних послуг. За таких обставин суд вважає, що відповідачі не набули права користування житловим приміщенням по АДРЕСА_1 .
Таким чином, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить висновку про обґрунтованість заявлених вимог.
На підставі викладеного, ст.ст. 319, 391 ЦК України, керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України,

у х в а л и в:
Позов задоволити. 
Усунути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , перешкоди в користуванні житловим будинком по АДРЕСА_1 , шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що не набули права користування вказаним житловим приміщенням та зняти їх з реєстрації за вказаною адресою.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст судового рішення складено 14.09.2026 року.

Головуючий