Справа №345/4501/26 
Провадження № 2-о/345/162/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

05.08.2026 р. м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Юрчака Л.Б., з участю секретаря судового засідання Мельник І.Я., заявника ОСОБА_1 , її представників: її матері Келебай І.Я. та ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуші в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , поданою її представником ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_3 , про видачу обмежувального припису, -
в с т а н о в и в:
Представник неповнолітньої заявниці ОСОБА_1 – ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_3 , посилаючись на те, що ОСОБА_3 систематично вчиняє щодо заявниці та членів її сім`ї домашнє насильство, яке проявляється у психологічному та фізичному насильстві, погрозах, образах, переслідуванні та агресивній поведінці, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, а щодо нього раніше виносилися термінові заборонні та обмежувальні приписи. Вказувала, що 10.07.2026 ОСОБА_3 проник через вікно до квартири, де проживає заявниця, чим налякав її та членів сім`ї, а також неодноразово переслідував, ображав та погрожував заявниці. Зазначала, що така поведінка ОСОБА_3 створює реальну загрозу життю, здоров`ю та безпеці неповнолітньої заявниці, у зв`язку з чим просила видати стосовно нього обмежувальний припис строком на шість місяців із застосуванням передбачених законом обмежень.
У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив заяву про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_3 задовольнити з підстав, викладених у заяві. Додатково зазначив, що вночі ОСОБА_3 проник до їхньої квартири через балкон та погрожував, постійно його переслідує, висловлює погрози фізичної розправи та позбавлення життя, зокрема погрожував, що «по черзі буде всіх бити».
У судовому засіданні представники заявниці - її мати ОСОБА_4 та ОСОБА_2 заявлені вимоги підтримали в повному обсязі та просили заяву про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_3 задовольнити з підстав, викладених у заяві.
Заінтересована особа ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заяв, клопотань чи заперечень щодо заявлених вимог до суду не подавав.
Суд, дослідивши та перевіривши докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку.
Відповідно до правил п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».
Відповідно до ст. 1 вказаного вище закону, домашнім насильством є діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Фізичне насильство - форма домашнього насильства,що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв,мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.
Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється, у тому числі, на батьків і дітей.
В силу положень ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: обмежувальний припис стосовно кривдника.
Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків. У відповідності до ч. 3, 4 цієї статті рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.
За п. 9 ч. 1 ст. 1 цього ж Закону оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.
З огляду на викладене, враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.
Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві (постанова Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 607/10122/19).
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є неповнолітньою та проживає разом із матір`ю ОСОБА_4 та трьома братами за адресою: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_3 є колишнім співмешканцем матері заявниці та батьком її брата. Після припинення спільного проживання між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виникли конфліктні відносини, у ході яких, за матеріалами справи, ОСОБА_3 неодноразово вчиняв дії, що мають ознаки домашнього насильства щодо ОСОБА_4 та її дітей.
Судом встановлено, що ще 19 липня 2024 року у справі № 345/4185/24 щодо ОСОБА_3 було винесено припис про заборону наближатися до матері заявниці ОСОБА_4 .
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що за неодноразовими зверненнями ОСОБА_4 до органів Національної поліції ОСОБА_3 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, передбаченого частинами першою та другою статті 173-2 КУпАП.
Починаючи з листопада 2025 року, за твердженнями заявниці та її представника, ОСОБА_3 знову почав систематично вчиняти щодо ОСОБА_4 та її дітей дії, які мають ознаки психологічного та фізичного домашнього насильства, а саме провокувати сварки, поводитися агресивно, особливо після вживання алкогольних напоїв, висловлювати погрози, ображати, принижувати, використовувати нецензурну лайку та застосовувати фізичну силу.
Також встановлено, що ОСОБА_3 неодноразово приходив до місця проживання заявниці, кричав, грюкав у двері, намагався її вдарити, а раніше мав місце факт виламування ним дверей до квартири, де проживає заявниця. Крім того, ОСОБА_3 неодноразово переслідував ОСОБА_1 на вулиці, підходив до неї, кричав, ображав та принижував її і матір.
Особливого значення суд надає подіям 10 липня 2026 року, коли, за матеріалами справи, ОСОБА_3 через відчинене вікно проник до квартири, де проживає ОСОБА_1 разом із матір`ю та братами, чим налякав неповнолітню заявницю та членів її сім`ї.
За результатами реагування працівниками поліції 10 липня 2026 року щодо ОСОБА_3 було винесено чотири термінові заборонні приписи строком на десять діб у зв`язку із вчиненням психологічного насильства щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Зокрема, терміновим заборонним приписом серії ЕТ № 111913 від 10 липня 2026 року щодо ОСОБА_3 зафіксовано факт вчинення психологічного насильства щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 10 липня 2026 року о 14 годині 05 хвилин у АДРЕСА_2 . Аналогічні термінові заборонні приписи серій ЕТ № 111912, № 111914 та № 111915 того ж дня були винесені щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відповідно.
У судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 додатково зазначила, що ОСОБА_3 вночі проник до їхньої квартири через балкон, погрожував їй та членам її сім`ї, постійно її переслідує, висловлює погрози фізичної розправи та позбавлення життя, зокрема зазначає, що «по черзі буде всіх бити».
Крім того, 30 липня 2026 року Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області у справі № 345/4413/26 за заявою матері неповнолітньої ОСОБА_1 - ОСОБА_4 - видано обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 .
Таким чином, судом встановлено, що застосування до ОСОБА_3 раніше передбачених законом заходів реагування на домашнє насильство не призвело до припинення його конфліктної та агресивної поведінки, а наведені обставини свідчать про систематичність та повторність вчинення ним дій, які мають ознаки домашнього насильства.
Оцінюючи наведені обставини у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованого ризику продовження або повторного вчинення ОСОБА_3 домашнього насильства щодо неповнолітньої ОСОБА_1 . Такий висновок ґрунтується на систематичності його поведінки, попередньому застосуванні щодо нього обмежувального припису, неодноразовому притягненні до адміністративної відповідальності, винесенні 10 липня 2026 року чотирьох термінових заборонних приписів, а також обставинах, повідомлених заявницею безпосередньо в судовому засіданні.
Відповідно до частини третьої статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків, а відповідно до частини четвертої цієї статті такий припис видається на строк від одного до шести місяців.
Враховуючи встановлені обставини, характер та систематичність поведінки ОСОБА_3 , неповнолітній вік заявниці, наявність попередніх заходів реагування та реальний ризик повторного вчинення домашнього насильства, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для видачі щодо ОСОБА_3 обмежувального припису.
З огляду на характер встановлених обставин та необхідність забезпечення безпеки неповнолітньої заявниці суд вважає необхідним застосувати до ОСОБА_3 передбачені законом заходи тимчасового обмеження його прав, а саме заборонити перебувати у місці проживання (перебування) ОСОБА_1 , а саме у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити наближатися до місця її проживання (перебування) ближче ніж на 100 метрів та переслідувати її; заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_3 , переслідувати її в будь-який спосіб та спілкуватися з нею; заборонити особисто і через третіх осіб вести з ОСОБА_1 листування, телефонні переговори, переписку або контактувати з нею через інші засоби зв`язку.
Враховуючи сукупність встановлених обставин, суд вважає достатнім та необхідним визначити строк дії обмежувального припису шість місяців.
Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, відповідно до частини третьої статті 350-5 ЦПК України підлягають віднесенню на рахунок держави.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263 265, 350-1-350-8 Цивільного процесуального кодексу України, -
у х в а л и в:
Заяву ОСОБА_1 , поданою її представником ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_3 , про видачу обмежувального припису - задовольнити .
Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_1 , на строк шість місяців, яким:
заборонити ОСОБА_3 перебувати за місцем реєстрації ОСОБА_1 , а саме: у квартирі за адресою: АДРЕСА_4 , а також за місцем її проживання (перебування), а саме: у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 ;
заборонити ОСОБА_3 наближатися ближче ніж на 100 м до місця проживання (перебування) ОСОБА_1 та переслідувати її;
заборонити ОСОБА_3 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_3 , переслідувати її в будь-який спосіб спілкуватися з нею;
заборонити ОСОБА_3 ведення листування, телефонних переговорів, переписок із ОСОБА_1 або контактування з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.
Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави. 
Копію рішення направити до Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області та в Калуську міську раду для взяття ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_1 , на профілактичний облік.
Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання (ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України). 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику)учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст ухвали складено 07.08.2026.

Суддя: