Справа №522/11616/26
Провадження №3/522/4173/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2026 року місто Одеса
Суддя Приморського районного суду м.Одеси Коваленко В.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області стосовно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КК, 

УСТАНОВИВ:

11.06.2026 о 16 год.26 хв., ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: м.Одеса, вул. Пантелеймонівська, 38, керував автомобілем Volkswagen Jetta днз НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, повторно протягом року, чим порушив п.п.2.1а ПДР, згідно постанови серії ЕНА 6761428 за ч.4 ст.126 КУпАП від 03.05.2026 року. 
За вказаним фактом співробітниками поліції стосовно водія був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №690308 від 11.06.2026 за ч.5 ст.126 КУпАП, який підписав правопорушник.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений шляхом виставлення інформації про час та місце судового засідання на сайті Приморського районного суду м. Одеси та шляхом направлення смс- повідомлень. 
Судовий розгляд в суді проведено за відсутністю особи стосовно якої складені матеріали, який в судове засідання не з`явився. Про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справу не подав. Більш того, в умовах воєнного стану, з огляду на неприпустимість зупинення роботи судів та здійснення правосуддя, та на розумність строків розгляду справ, суд не має чекати, що особа щодо якої розглядається справа виявить бажання з`явитись до суду за умови неповідомлення суду причин своєї неявки. Також, в умовах воєнного стану, суд вважає, що відсутня нагальна потреба очікувати на волевиявлення учасників судового розгляду бажання на прибуття до суду, оскільки це становить загрозу для життя та здоров`я для вказаних осіб.
Суд вважає, що були створені всі умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги те, що особа стосовно якої складені матеріали, будучи повідомленим про дату та час розгляду справи в суді, не з`явився, суд оцінює таку поведінку, як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді.
Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України », відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.
В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно ч.ч. 2, 3, 4 ст. 126 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Згідно ч.5 ст.126 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.
Санкція ч.5 ст.126 КУпАП передбачає адміністративне стягнення у виді накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини В. , що мають значення для правильного вирішення справи.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КпАП підтверджується ЕПР1 №690308 від 11.06.2026 р. за ч.5 ст.126 КУпАП, довідкою про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, відеозаписом з нагрудних камер поліцейських. 
Крім того судом встановлено, що правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП вчинене повторно протягом року згідно постанови ЕНА 6761428 за ч.4 ст.126 КУпАП, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП. 
Як було вище наведено, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 порушив п.2.1.а,  Правил дорожнього руху.
Обставинами, які відповідно до ст.ст. 35, 34 КУпАП пом`якшують або обтяжують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення, судом не встановлено.
Відповідно до ч.2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
З урахуванням викладеного, при визначенні виду адміністративного стягнення, що підлягає накладенню на правопорушника, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, вважаю за необхідне застосувати по відношенню до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави.
Враховуючи обставини справи, дані про особу правопорушника, вважаю необхідним визначити правопорушнику адміністративне стягнення в межах санкції у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом, без оплатного вилучення транспортного засобу.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, у зв`язку з винесення постанови про накладання адміністративного стягнення, на порушника покладається обов`язок сплати судового збору, згідно з п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 665 гривень 60 копійок на користь держави. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7,9,251,252,280, 33, 286, 283-285 КупАП,

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь держави судовий збір, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у сумі 665,60 гривень на користь держави.
Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови-не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту прокурора без задоволення.
Відповідно до ст.308 КУпАП України у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.
Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено подання прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи подання прокурора.
Суддя :