Справа № 946/4202/26 
Провадження № 2/946/3893/26  

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2026 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
в складі: головуючого судді – Присакар О.Я.,
за участю: секретаря судового засідання – Воронової В.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла в загальному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, - 

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну ділянку загальною площею 2,372 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_4 належало вищевказане спадкове майно. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Залишив на ім`я позивача заповіт. Позивач прийняв спадщину, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем. Державним нотаріусом позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, у зв`язку із тим, що оригінал документа, що посвідчує право спадкодавця на земельну ділянку, відсутній. 
Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою підтримав позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні. 
Відповідачі в судове засідання не з`явились, надали до суду заяву, якими позовні вимоги визнають та просять розглянути справу за їх відсутності. 
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 належало спадкове майно, яке складається з:
- земельної ділянки загальною площею 2,372 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 909056, виданого 20.09.2006 Ізмаїльською райдержадміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 01.06.521.00165, що також підтверджено відповіддю на запит відділу № 4 управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 17.06.2026 за № 1582/340-26.
Згідно до ст. 1216 ЦК України – спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 06.11.2024 Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Після смерті ОСОБА_4 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка загальною площею 2,372 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. 
Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України – спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України – спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Згідно до статей 1233, 1234 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається.
При цьому право дієздатної фізичної особи на заповіт, як і будь-яке суб`єктивне цивільне право, здійснюється нею вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 та стаття 1234 ЦК України).
Відповідно до заповіту від 11.07.2018, посвідченого заступником сільського голови Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області Рогожа В.С., зареєстрованого в реєстрі за № 49, ОСОБА_4 заповів земельну ділянку площею 2,372 га, що належить йому на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯБ № 909056, розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка на день смерті буде йому належати і на яку він за законом матиме право - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 85913940 від 09.07.2026, наданої Ренійською державною нотаріальною конторою Одеської області, заповіт ОСОБА_5 від 09.07.2026, зареєстрований за № 49 не змінювався та не скасовувався.
Частиною 1 ст. 1241 ЦК України, встановлено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та не працездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). 
Осіб, які мають право на обов`язкову частку, відповідно до вимог ст. 1241 ЦК України, немає. 
Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України – для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України – спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
ОСОБА_1 на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем, що підтверджено довідкою № 613 від 12.05.2025, виданою Комишівським старостинським округом Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, тобто вважається таким, що прийняв спадщину.
Письмовою відповіддю нотаріуса, ОСОБА_1 було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після померлого   ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 . 
Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.
Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов.
Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, – 
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 ( місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ), ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) про визнання права власності на спадкове майно – задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 ( місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на: 
-земельну ділянку площею 0,734 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 5122082000:01:003:0303;
-земельну ділянку площею 0,997 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 5122082000:01:002:0440;
-земельну ділянку площею 0,641 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 5122082000:01:002:0506.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через суд першої інстанції, з урахуванням положень п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.
Повний текст рішення складено 28.07.2026 року.

Суддя: | О.Я.Присакар