Справа № 194/718/26 
Номер провадження 2/194/921/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
18 серпня 2026 року м.Тернівка
Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді     Соколової Ю.І.,
за участю секретаря судового засідання  Григор`євої А.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Тернівка Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШНдо ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ВСТАНОВИВ:
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» звернувся через систему «Електронний суд» до Тернівського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за договором № 1922469 від 04.07.2021 у розмірі 8952,50 грн, судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2662,40.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 04.07.2021 року між ТОВ «ФК «ВЕРОНА» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 1922469, який підписано позичальником за допомогою електронного підпису шляхом використання одноразового, на підставі якого позичальнику було видано кредит в сумі 2500,00 грн, дата надання кредиту: 04.07.2021, строк кредиту: 29 днів, відсоткова ставка: 1,9 % на добу. ТОВ «ФК «ВЕРОНА» перерахувало кредитні кошти в сумі 2000,00 грн на платіжну картку № НОМЕР_1 .
01.12.2023 року між ТОВ «ФК «ВЕРОНА», як первісним кредитором та ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» укладено договір відступлення права вимоги №1-01/12/2023 відповідно до умов якого первісний кредитор відступив до ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників в тому числі право вимоги до ОСОБА_1 .
Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 20.02.2026 загальний розмір заборгованості за Кредитним договором становить 8952,50 грн, яка складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 2500,00 грн, прострочена заборгованість за процентами в розмірі 6452,50 грн. Посилаючись на викладене, представник позивача просив суд, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором № 1922469від 04.07.2021 року, в сумі 8952,50 грн, яка складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 2500,00 грн, прострочена заборгованість за процентами в розмірі 6452,50 грн та понесені судові витрати.
Ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 29.04.2026 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розгляд цивільної справи здійснювати за його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Разом з тим 25.05 2026 року представник позивача подав до суду заяву про розподіл/відшкодування/компенсацію судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи, в якій просив суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правову допомогу у розмірі 13000,00 грн.
Відповідач до суду повторно не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини не явки суд не повідомив, відзив на позов не надав.
Представник відповідача адвокат Голіцин О.М. в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи за відсутністю сторони відповідача, позовні вимоги не визнають в повному обсязі. Просив у заяві, у разі часткового задоволення позовних вимог, зменшити розмір судових витрат, понесених позивачем по справі у зв`язку з їх не співмірністю з сумою стягнення заборгованості.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне.
Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 04.07.2021 року між ТОВ «ФК «ВЕРОНА» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 1922469, який підписано відповідачем електронним підписом «G7099». На підставі вказаного договору позичальнику було видано кредит в сумі 2500,00 грн (п.1.2), строк кредиту: 29 днів (п.1.3), стандартна процентна ставка: 1,90% в день (п.1.4.).
04.07.2021 року ОСОБА_1 підписав Паспорт споживчого кредиту електронним підписом «G7099», у якому викладено істотні умови, які за своїм змістом є аналогічними викладеними у Кредитному договорі.
Згідно Довідки про ідентифікацію, клієнтом ОСОБА_1 було здійснено акцепт договору в інформаційно-телекомунікаційній системі, одноразовим ідентифікатором «G7099», який 04.07.2021 було направлено на номер телефону НОМЕР_2 .
Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Отже, вищезазначений договір, укладений у відповідності до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» є електронним договором, та вважається таким, що за правовим наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.12.2020 у справі №561/77/19.
На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно листа ТОВ «Санрайз Фінанс», останнє надало інформацію щодо надання доказів видачі кредитів ТОВ «ФК «ВЕРОНА», та зокрема, про перерахування коштів через систему платежів Sunrise: дата видачі - 04.07.2021 на суму 2500,00 грн, маска карти № НОМЕР_1 , Договір №1922469.
Отже, із досліджених доказів судом встановлено, що ТОВ «ФК «ВЕРОНА» виконало зобов`язання за кредитним договором та надало відповідачу кредит у розмірі встановленому договором.
01.12.2023 року між ТОВ «ФК «ВЕРОНА», як первісним кредитором та ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» укладено договір відступлення права вимоги №1-01/12/2023 відповідно до умов якого первісний кредитор відступив до ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників.
Відповідно до Витягу з Реєстру Боржників до Договору відступлення права вимоги №1-01/12/2023 від 01.12.2023, до ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» перейшло право вимоги за кредитним договором № 1922469від 04.07.2021, укладеним з ОСОБА_1 .
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщоінше не встановлено договором або законом.
Таким чином, право вимоги за Договором укладеним з ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» на підставі договору відступлення прав вимоги.
Відповідно до Виписки з особового рахунку за Кредитним договором № 1922469, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором становить за період з 04.07.2021 по 20.02.2026 8952,50 грн, яка складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 2500,00 грн, прострочена заборгованість за процентами в розмірі 6452,50 грн.
Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту в сумі 2500,00 грн, суд зазначає наступне.
Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором.
На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Приймаючи до уваги те, що відповідач отримавши кредитні кошти, зобов`язання з їх повернення не виконав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту в сумі 2500,00 грн є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за процентами в сумі 6452,50 грн, суд зазначає наступне.
За ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до ст.1056-1ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Отже, за приписом зазначеної статті нарахування процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку користування кредитом та у розмірі встановленому договором.
Аналіз викладених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.
Тобто, нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється виключно в межах строку кредиту, що передбачено, крім ст. 1048 ЦК України, і самим Договором.
Аналіз викладених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.
Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (позиція Великої Палати Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018року у справі № 202/4494/16-ц).
Проценти за «користування кредитом» нараховані після спливу такого строку, тобто до моменту повного фактичного повернення кредитних коштів, свідчать про помилкове розуміння правової природи процентів, які сплачуються позичальником у випадку прострочення грошового зобов`язання.
На період після прострочення виконання зобов`язання з повернення кредиту кредит боржнику не надається, боржник не може правомірно не повертати кредит, а тому кредитор вправі вимагати повернення боргу разом з процентами, нарахованими на час спливу строку кредитування. Тобто боржник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення кредитування, а тому й не повинен сплачувати за нього проценти відповідно до статті 1048 ЦК України; натомість настає відповідальність боржника - обов`язок щодо сплати процентів відповідно до статті 625ЦК України у розмірі, встановленому законом або договором.
Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 5 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16 (провадження N12-16гс22).
Судом встановлено, що відповідач отримав від первісного кредитора кредитні кошти в сумі 2500,00 грн.
Згідно умов кредитного договору, сума кредиту надається строком на 29 днів, а саме до 01.08.2021 (п.1.3.). На період строку визначеного в п. 1.3. Договору проценти нараховуються за процентною ставкою 1,9 % (п.1.4.). Таким чином, сторони погодили строк позики, який становить 29 днів.
Пунктом 9.2. Договору передбачено, що строк дії цього Договору складає 29 днів, починає свій перебіг у момент, визначений у п.9.1 цього Договору та закінчується 01.08.2021 року.
Суд констатує, що вказаним пунктом договору визначено чітку дату закінчення кредитного договору та умовами договору не передбачено продовження його строку дії.
Суд зазначає, що термін дії кредитного договору є його істотною умовою. Термін дії кредитного договору вказує на період, протягом якого позичальник зобов`язаний повернути кредит, а кредитор має право вимагати його повернення.
Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що відсотки за договором підлягають стягненню у визначений п. 1.3. договору строк, а саме 29 днів з моменту укладення договору.
Так, за підрахунками суду, розмір відсотків протягом строку дії кредитного договору, а саме 29 днів, виходячи з розміру процентної 1,9 відсотків в день від суми кредиту за кожен день користування ним становить: 1377,50 грн (2500,00 (тіло кредиту)х1,9% = 47,50 грн (відсотки в день) х 29 днів). Таким чином, сума відсотків за договором становить 1377,50 грн.
Аналогічний розмір відсотків визначено сторонами в п. 4.2 Договору.
Тобто, сторони чітко визначили розмір процентів, який підлягає сплаті відповідачем протягом дії кредитного договору, який узгоджується з розрахунком зробленим судом.
Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню проценти у розмірі та за період встановлені договором, у сумі 1377,50 грн, тому позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача стягнути загальну суму заборгованості за кредитним договором № 1922469 від 04.07.2021 року у розмірі 3877,50 грн з яких: 2500,00 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 1377,50 грн - прострочена заборгованість за відсотками.
З приводу розподілу судових витрат суд зазначає наступне.
Згідно ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3ст. 133 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У частині другій статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
У частині третій статті 12 та частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
У частині восьмій статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Така правова позиція узгоджується із постановою Верховного Суду від 13 січня 2021 по справі № 596/2305/18.
На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу надано суду копії: договору про надання правової допомоги №09/07/25 від 09.07.2025, додаткову угоду № 1 до договору про надання правничої допомоги №09/07/25 від 20.01.2026, акту про отримання правової допомоги від 12.05.2026 року, платіжну інструкцію № 2793 від 12.05.2026 про оплату правничої допомоги відповідно до Договору про надання правової допомоги від 09.07.2025 року. 
Позивачем при подачі позову до суду було заявлено позовні вимоги в загальному розмірі 8952,50 грн, судом задоволено позовні вимоги на суму 3877,50 грн, що становить 43,31 % від ціни позову.
Отже, позивачем доведено розмір понесених ним витрат на правничу допомогу у розмірі 13000,00 грн, проте витрати на правничу допомогу стягуються пропорційно до задоволених вимог, а саме в сумі 5630,55 грн. 
Саме така сумма правничої допомоги, на думку суду, є реальною, співмірною та відповідає суті спору та матеріалам справи. 
Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2662,40 грн, отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 1153,13 грн.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 137, 141, 259, 263-265,274, 280-282,352, 354, 355 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково. 
Стягнути з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН (ЄДРПОУ 44002941, місцезнаходження за адресою: вул. Саперне Поле, буд. 12, м. Київ, 01042) заборгованість за Договором №1922469 від 04.07.2021 у розмірі 3877,50 грн (три тисячі вісімсот сімдесят сім гривень 50 копійок), з яких: 2500,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 1377,50 грн - заборгованість за процентами.
Стягнути з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН (ЄДРПОУ 44002941, місцезнаходження за адресою: вул. Саперне Поле, буд. 12, м. Київ, 01042) судовий збір у сумі 1153,13 грн (одна тисяча сто п`ятдесят три гривні 13 копійок) та витрати на правничу допомогу у сумі 5630,55 грн (п`ять тисяч шістсот тридцять гривень 55 копійок).
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, повністю або частково шляхом подання письмової апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.
Копію рішення направити сторонам.
Повне найменування учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН, ЄДРПОУ 44002941, місцезнаходження за адресою: вул. Саперне Поле, буд. 12, м. Київ, 01042);
Представник позивача адвокат Пархомчук Сергій Валерійович, РНОКПП НОМЕР_4 , свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №8096/10 від 18.07.2019, місцезнаходження за адресою: пр-т. Героїв Небесної Сотні, 26/9, с. Софіївська Борщагівка, Київська область, 08157;
Відповідач:  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;
Представник відповідача: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , місцезнаходження за адресою: АДРЕСА_2 .
Повний текст рішення складено 18 серпня 2026 року.
Головуючий суддя     Ю.І. Соколова