Справа № 761/21113/26
Провадження № 3/761/4492/2026

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2026 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Романишена І.П., розглянувши матеріали справи, що надійшли з Управління патрульної поліції м.Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 3 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

05.05.2026 року о 23 годині 10 хвилин в м.Києві, бул. Тараса Шевченка, буд. 18, водій ОСОБА_2 , керував транспортним засобом "audi" д.н.з НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, розширені зіниці, що не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку в медичному закладі в лікаря нарколога відмовися, чим порушив п. 2.5 ПДР України.
Як встановлено судом, постановами Шевченківського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2025 року справа №761/42716/25, від 01 квітня 2026 року справа №761/9848/26 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Оскільки ОСОБА_1 двічі протягом року притягується до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, суд кваліфікує дії останнього за ч. 3 ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про дату та час судового засідання, до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.
Суд відзначає, що практика Європейського Суду з прав людини (зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним.
За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності правопорушника, на підставі наявних доказів, що відповідає положенню ст. 268 КУпАП.
Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. The United Kingdom») [GC] no. 15809/02 і 25624/02ECHR 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно 2.9.а ПДР України водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У відповідності до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ч. 3 ст. 130 КУпАП, дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.
Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, поза розумним сумнівом підтверджується письмовими матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення, складеного уповноваженою на те особою; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння; відеозаписом з боді камери поліцейського, який долучено до протоколу про адміністративне правопорушення; копіями постанов Шевченківського районного суду міста, довідкою від 08 травня 2026 року щодо проведених заходів із встановлення повторності вчиненого адміністративного правопорушення.
При цьому порушення положень Інструкції з оформлення адміністративних матеріалів в органах поліції, затвердженої Наказом МВС від 06.11.2015 року № 1376 під час оформлення адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_1 судом не встановлено.
Згідно ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Обставин, що пом`якшує відповідальність за правопорушення, відповідно до ст. 34 КУпАП судом не встановлено.
Із матеріалів адміністративної справи вбачається, що транспортний засіб Audi A8 д.н.з НОМЕР_1 належить ОСОБА_3 , а тому суд не знаходить підстав для накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу.
Враховуючи обставини справи, особу правопорушника, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами за строк 10 (десять) років.
Відповідно до вимог Закону України "Про судовий збір" підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 грн.
Керуючись ст.ст. 23, 33, ч. 3 ст. 130, 251, 252, 283, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 000,00 грн. (п`ятдесят одна тисяча гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 (десять) років.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 665 грн. 60 коп.
Роз`яснити, що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу в вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.
Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

СУДДЯ І.П. РОМАНИШЕНА