КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2026 року м.Київ № 320/37228/25

Київський оружний адміністративний суд в складі судді Білоус А.Ю. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 02.03.2026 позов задоволено повністю та ухвалено:
визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про порушення правил військового обліку стосовно ОСОБА_1 ;
зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про порушення правил військового обліку стосовно ОСОБА_1 .
Відповідно частин першої та другої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.
Статтею 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;
3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;
4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
За змістом статті 134 КАС України: 
1. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
2. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
3. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
4. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
5. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
6. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
7. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
З аналізу положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, пов`язаних безпосередньо з розглядом певної судової справи, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат.
Так, надаючи оцінку понесеним витратам на правничу допомогу, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Також, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 02 липня 2020 року у справі № 362/3912/18, від 30 вересня 2020 року у справі № 201/14495/16-ц.
Вказане також узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, а також постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17 вересня 2019 року у справах № 810/2816/18, № 810/3806/18), від 22 листопада 2019 року у справі №810/1502/18, від 31 березня 2020 року у справі № 726/549/19.
На підтвердження понесених судових витрат на правничу допомогу представником позивача надано: 
договір про надання правової (правничої) допомоги від 23.05.2025 №23/05-2;
рахунок №1 від 11.07.2025;
платіжна інструкція від 11.07.2025 № 6EB2-2C7H-291P-C3X5;
ордер.
Згідно з договором про надання правничої допомоги від 23.05.2025 №23/05-2, укладеним між позивачем (Клієнт) ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (Адвокат) предметом Договору є представлення інтересів Клієнта в органах державної влади, в органах виконавчої влади та органах місцевого самоврядування, районних, районних у м. Києві, селищних, сільський держадміністраціях, виконавчих органах сільської, селищної, міської ради, виконавчих комітетах, їх структурних підрозділах, перед та в органах Міністерства внутрішніх справ, Службі безпеки України, в органах Прокуратури України, в правоохоронних органах, в контролюючих органах, органах Державної виконавчої служби України, в будь- яких Центрах комплектування та соціальної підтримки, в судах будь-якої юрисдикції та будь-якої інстанційної підсудності (підпункт 1.1).
Гонорар Адвоката виставляється у відповідних рахунках, які є невід`ємною частиною даного Договору (підпункт 3.1).
У разі досягнення позитивного результату (рішення/постанови) на користь Клієнта, останній зобов`язується сплатити гонорар успіху Адвокату у розмірі 100 % від суми правової (правничої) допомоги, виставленої у відповідному рахунку, який є невід`ємною частиною даного договору. (підпункт 3.2).
Відповідно до розрахунку №1 від 11.07.2025 адвокатом надано наступні послуги:
усна консультація клієнта з посиланням на норми чинного законодавства – 1 година, 1460,00 грн.;
складання та подання адвокатського запиту №23/05-2 від 23.05.2025 – 1 запит, 2000,00 грн.;
складання позовної заяви щодо оскарження дій ІНФОРМАЦІЯ_1 – 4 години, 5840,00 грн.
Згідно платіжної інструкції від 11.07.2025 № 6EB2-2C7H-291P-C3X5 позивачем здійснено оплату за правничу допомогу в розмірі 9300,00 грн.
Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 №5076-VI (зі змінами) гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до пунктів 1 і 2 частини дев`ятої статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).
Принцип співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу повинен застосовуватися відповідно до вимог частини шостої статті 134 КАС України за наявності клопотання іншої сторони.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19 травня 2022 року у справі № 580/3392/20.
Отже, суд, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, зобов`язаний перевірити, чи підтверджені заявлені витрати належними доказами, чи пов`язані вони з розглядом саме цієї справи, чи були вони фактичними, необхідними, обґрунтованими та пропорційними до предмета спору і значення справи для сторін.
Суд бере до уваги, що справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, судові засідання не проводилися, участь представника у судових засіданнях не забезпечувалася, значного обсягу письмових пояснень чи інших процесуальних документів представником не подавалося, а характер спірних правовідносин не вимагав дослідження великого обсягу доказів або складного правового аналізу.
З огляду на викладене, суд доходить висновку, що компенсація всієї заявленої суми витрат у розмірі 9 300,00 грн не відповідала б критеріям необхідності, обґрунтованості та пропорційності, передбаченим статтею 139 КАС України. Натомість сума 3 000,00 грн є розумною та достатньою компенсацією витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням фактичного обсягу наданих послуг, складності справи, форми її розгляду, відсутності судових засідань та значення справи для позивача.
Керуючись статтею 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення суду задовольнити частково.
Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн. (три тисячі гривень) за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відомості про сторони та інших учасників справи: 
позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 );
відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ). 
Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Білоус А.Ю.