Справа № 135/134/26 
Провадження № 1-кп/135/80/26 

ВИРОК
Іменем України
15.09.2026     Ладижинський міський суд Вінницької області 
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
сторін кримінального провадження: 
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №12025020240000226, по обвинуваченню: 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ладижин Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, військовозобов`язаного, із середньою освітою, не працюючого,раніше судимого:
- 12.09.2017 Ладижинським міським судом Вінницької області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання із іспитовим строком 3 роки; 
- 28.11.2018 Ладижинським міським судом Вінницької області за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;
- 26.01.2021 Немирівським районним судом Вінницької області за ч.2 ст.296, ч.2 ст.162, ч.2 ст.185, ст.70, 71 КК України до 5 років позбавлення волі;
- 05.10.2023 Ладижинським міським судом Вінницької області за ч.3 ст.185, ст.70 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі;
- 14.03.2024 Гайсинський районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 5 років 4 місяців позбавлення волі; 21.05.2024 звільнений з місця позбавлення волі за відбуттям строку покарання;
- 23.09.2024 Ладижинським міським судом Вінницької області за ч.1 ст.309 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання із іспитовим строком 1 рік; 
у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
09.11.2025 близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_4 , прогулюючись по вул.Хлібозаводській, що в м.Ладижин Гайсинського району Вінницької області, та реалізуючи свій раптово виниклий кримінально-протиправний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, діючи умисно, протиправно, таємно, з корисливих мотивів, маючи на меті збагачення за рахунок чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, в період дії воєнного стану період дії воєнного стану, який діє відповідно до Закону України №2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», яким введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб та який в подальшому було неодноразово продовжено, зокрема, відповідно до Закону України № 4643-ІХ від 21.10.2025 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 05.11.2025 строком на 90 діб, перелізши через огорожу потрапив на територію Приватного акціонерного товариства «Ензим», після чого, перебуваючи на території даного підприємства, ОСОБА_4 переліз через вікно будівлі, де розташована електрична підстанція ВР 1 - 10 кВ до складу якої входить трансформаторна підстанції ТП – 4, тобто незаконно проник в приміщення. Продовжуючи свій злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном, за допомогою гайкових ключів, які знайшов у вказаному приміщенні почав демонтовувати запчастини трансформаторної підстанції ТП - 4, що виготовлені з металу міді загальною вагою 37,850 кг, складаючи їх на підлозі. При цьому, ОСОБА_4 з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки був помічений охоронником Приватного акціонерного товариства «Ензим» ОСОБА_6 .
Своїми умисними діями ОСОБА_4 здійснив незакінчений замах на завдання Приватному акціонерному товариству «Ензим» майнової шкоди на загальну суму 13 225,55 грн. 
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю. Суду показав, що орієнтовно біля 14 години 9 листопада 2025 року він прогулювався в м. Ладижин по вул.. Хлібозаводській. Посварився з дружиною, йшов зі своїми речами. Побачив приміщення підприємства в якому раніше працював, там не було засклених вікон. Переліз через огорожу, заліз в приміщення через вікно. Побачив на місці трансформатор відкритий і вже там вирішив викрасти з нього мідь. Знайшов інструменти – ключі, що були в ящику, почав розбирати трансформатор. Відкрутив шину на трансформаторі з міді, інші запчастини. Згоом його побачив охоронець, вн його злякався, і почав від нього втікати. Виліз із приміщення через вікно та втік. Зняв деталі з міді вагою близько 37 кг. В нього був рюкзак, в який мав складати метал. Коли цього осамого дня він був біля банкомату в м. Ладижин, до нього підійшли працівники поліції і затримали. Він одразу все визнав. Вказав, що жалкує про вчинене, розкаюється. Зазначив, що зірвався. Має на утриманні дітей, просив суворо не карати.
Покази обвинуваченого є послідовними, логічними, за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення, і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції. 
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин, із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі та обмежившись лише допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.
За таких обставин суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, а саме – незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням в інше приміщення, в умовах воєнного стану.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, те, що замах на злочин не було доведено до кінця, в результаті чого потерпілій особі не було завдано істотної шкоди, дані про особу винного, який має судимості, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, те, що за місцем проживання орган місцевого самоврядування компрометуючими матеріалами не володіє. Обвинувачений звертався за медичною допомогою до лікаря-нарколога за останні 5 років. До лікаря-психіатра за останні п`ять років не звертався.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття. Дане підтверджується як визнанням вини і розкаянням обвинуваченого в судовому засіданні, так і визнанням провини на досудовому розслідуванні.
Обставин які обтяжують покарання згідно пред`явленого обвинувачення не зазначено. 
При цьому, згідно положень ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Суд при призначенні покарання обвинуваченому враховує матеріали досудової доповіді щодо обвинуваченого, згідно яких зазначено, зокрема, що органом пробації встановлено, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінено як високий, та виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства неможливе. 
Згідно з вимогами ст. 68 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого особою діяння, ступінь здійснення кримінально протиправного наміру та причини, внаслідок яких кримінальне правопорушення не було доведено до кінця.
Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Обираючи обвинуваченому покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети – не тільки кари, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
Також суд при призначенні покарання обвинуваченому керується положеннями ч.3 ст.68 КК України, відповідно до яких за вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк покарання не може перевищувати двох третин максимального строку, передбаченого санкцією статті Особливої частини КК України.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд враховує характер та мотиви вчиненого кримінального правопорушення, та наслідки, що могли настати, якби обвинувачений довів свій злочин до кінця, тому суд вважає за можливе у даному випадку призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину. 
Таке покарання відповідатиме принципу індивідуалізації покарання та буде співмірним із ступенем суспільної небезпечності скоєного правопорушення, конкретними обставинами вчиненого та наслідками, що настали, не порушуватиме загальних засад призначення покарання, встановлених КК України, і не виходитиме за межі дискреційних повноважень суду щодо призначення покарання. 
Враховуючи вид та розмір призначеного покарання, особу обвинуваченого, обставини вчиненого злочину та його суспільну небезпечність, з метою запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК, зокрема переховуванню від суду, та для забезпечення виконання вироку, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили застосувати щодо обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК, можуть забезпечити виконання обвинуваченим вироку суду.
Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню судові витрати в сумі 8 270,26 грн за проведення судових експертиз.
Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України. 
Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком п`ять років.
Обрати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, і утримувати його під вартою в межах даного кримінального провадження до набрання вироком законної сили.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня набрання вироком законної сили.
Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з дня затримання при обранні запобіжного заходу по день набрання вироком законної сили.
Речові докази по справі, що знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області а саме: 
-камери для погашення електричної дуги в кількості 3 шт, болти різних розмірів в кількості 9 шт, гайки в кількості 3 шт, шини з «губками» від автоматичного вимикача на 1 500 А в кількості 10 шт, бокові контакти різних типів в кількості 6 шт, прижимні елементи в кількості 4 шт, автомобільну аптечку з ключами, викрутками та плоскогубцями – повернути власнику майна - Приватному акціонерному товариству «Ензим»;
-рюкзак матерчатий чорного кольору з надписом «Wenhao», сумку з полімерного матеріалу червоного кольору з надписом «www.auchan.ru», кофту сірого кольору з надписом «Chasin», куртку темно-зеленого кольору з надписом «House Brand», куртку чорного кольору з надписом «Nike Air Max» - повернути ОСОБА_4 .
Скасувати арешт вказаного майна, накладений ухвалою слідчого судді Ладижинського міського суду Вінницької області від 11.11.2025. 
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 8 270,26 грн. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду через Ладижинський міський суд.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя