Справа № 463/2191/26
Провадження № 2/463/1407/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

13 липня 2026 року місто Львів
Личаківський районний суд м. Львова в складі: 
головуючого судді Ціпивко І. І.
з участю секретаря судових засідань: Гусак К.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові цивільну справу за позовомАкціонерного товариства «Акціонерний Банк «РАДАБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

Стислий виклад позицій сторін.
АТ «Акціонерний Банк «РАДАБАНК» звернулося до суду з позовом та просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акціонерний Банк «РАДАБАНК» прострочену заборгованість по ліміту овердрафту в розмірі 12 639,52 грн., що складається з: простроченої заборгованості по ліміту овердрафту - 4 993,79 грн., простроченої заборгованості по нарахованим процентам - 7 645,73, а також понесені судові витрати.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що 21.12.2020 року між Акціонерним товариством «Акціонерний Банк «РАДАБАНК» та ОСОБА_1 шляхом акцептування Банком пропозиції Клієнта, було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, який розміщений на офіційному сайті Позивача (https://www.radabank.com.ua/storage/files/bank/taryfy/dkbo-fo-01122025.pdf) та встановлено ліміт овердрафту на суму 5 000,00 грн.
21.12.2020 р. Банк та Клієнт шляхом акцептування Банком пропозиції клієнта уклали Договір відповідно до умов Заяви.
Як вбачається з умов Договору, у відповідності до п. 2.4, в межах цього договору Банк пропонує надання послуг щодо надання овердрафтів для клієнтів. У порядку та на умовах цього Договору Банк зобов`язується надавати Клієнту одну, або декілька послуг, визначених цим Договором, та замовлених Клієнтом шляхом підписання Заяві на оформлення послуг/Заяв(и) на приєднання, за умови своєчасної та повної оплати вартості послуг Банку, а Клієнт зобов`язується користуватися послугами у відповідності до умов Договору, правил надання послуг, встановлених Банком, сплачувати Банку винагороду за послуги та виконувати інші зобов`язання, відповідно до цього Договору (п.3.1. Договору).
Позичальник зобов`язується повернути Овердрафт та сплатити проценти за користування Овердрафтом та іншу заборгованість у порядку та на умовах, визначених Договором, заяві на оформлення послуг/заявою про приєднання та умовами (п.10.10 Договору).
Остаточний термін повернення Овердрафту визначається у порядку, визначеному п. 10.13. цього Договору.
Випискою по рахунку № НОМЕР_1 підтверджується видачу овердарфту Відповідачу та рух даних коштів, а випискою по рахунку № НОМЕР_2 підтверджується нарахування простроченої заборгованості по овердарфту, які були надаті Позивачем Клієнту у формі овердрафту з лімітом у сумі 5 000,00 гривень на споживчі кредити з датою погашення ліміту овердрафту 18.12.2023 р. на платіжну картку міжнародних платіжних систем на умовах, які зазначені в Заяві на оформлення послуги з відкриття та обслуговування поточних рахунків, що передбачає використання електронного платіжного засобу щодо послуг зарплатних карток, яка долучаються до позову: у межах пільгового періоду (за його наявності) 0,01% (пільговий період 30 днів). За межами пільгового періоду – 42,0 %. На прострочену заборгованість – 55 %.
Відповідачем прострочені строки виконання грошових зобов`язань. Так, станом на 03.03.2026 року, за ним існує прострочена заборгованість, яка складається з: простроченої заборгованості по ліміту овердрафту 4 993,79 грн та простроченої заборгованості за нарахованими процентами - 7 645,73 грн. Загальна сума заборгованості за Договором 12 639,52 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача, а також судовий збір.
Відповідач не скористався правом на подання відзиву.
Інших заяв по суті справи, виключно в яких у силу вимог ч. 1 ст. 174 ЦПК України викладаються вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору, не надходило.
Процесуальні рішення, постановлені по справі.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 березня 2026 року головуючим суддею у справі визначено суддю Ціпивко І.І. 
На запит суду щодо доступу до персональних даних відповідачки 30 березня 2026 року на адресу суду надійшла відповідь про зареєстроване місце проживання відповідача.
Ухвалою судді від 30.03.2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 27 квітня 2026 року. Роз`яснено сторонам їх процесуальні права щодо подачі відзиву та доказів у справі.
27.04.2026 судове засідання відкладено на 20.05.2026 у зв`язку з неявкою відповідача.
20.05.2026 розгляд справи відкладено на 10.06.2026 у зв`язку із перебуванням головуючої судді у відпустці.
10.06.2026 судове засідання відкладено на 01.07.2026 у зв`язку з неявкою сторін по справі.
Розгляд справи по суті відбувся 01.07.2026 без участі сторін.
Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти проведення судом заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, повторно на виклик суду не з`явився, про причину неявки не повідомив, відзив на позов не подав, тому суд відповідно до ст.280 ЦПК України розглянув справу заочно за його відсутності на підставі наявних у ній доказів.
Відповідно до п. 1, 4 ч. 8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ст.247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Слід зазначити, що дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку, що неявка відповідачки не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, і позов слід задовольнити, ухваливши заочне рішення.
Згідно з частиною п`ятою статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
З урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін.
Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону та правові висновки, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 01.07.2026, є та дата, на яку було призначено розгляд справи, 01.07.2026, а датою складення повного тексту судового рішення 13.07.2026.
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 05 вересня 2022 року в справі № 1519/2-5034/11 висловив висновок про застосування норми права та вказав, що для приватного права апріорі є притаманною така засада як розумність. Розумність характерна та властива як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і тлумачення процесуальних норм.
Згідно з частиною п`ятою статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
З урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін.
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 21.12.2020 року між Акціонерним товариством «Акціонерний Банк «РАДАБАНК» та ОСОБА_1 шляхом акцептування Банком пропозиції Клієнта, було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, який розміщений на офіційному сайті Позивача (https://www.radabank.com.ua/storage/files/bank/taryfy/dkbo-fo-01122025.pdf) та встановлено ліміт овердрафту на суму 5 000,00 грн.
Кредит надається у формі овердрафту за платіжною карткою та використовується шляхом здійснення витратних операцій у межах установленого ліміту.
21.12.2020 відповідач підписав заяву про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (овердрафт на платіжну картку) № 295720/ФКР510/13, відповідно до якої Банк встановив овердрафт на картку відповідача в сумі 5 000,00 грн.
Відповідно до паспорту споживчого кредиту тип кредиту: Овердрафт надається на споживчі цілі Клієнтам - фізичним особам, які обслуговуються в рамках Зарплатного проекту, та власників пенсійних карток. Забезпечення/оцінка майна: відсутнє. Форма кредитування: Ліміт овердрафту встановлюється у безготівковій формі на Картковий рахунок, в рамках якого надається Овердрафт, відкритий у АТ «АБ «РАДАБАНК». Термін дії овердрафту: 12 місяців з можливістю пролонгації; Максимально можлива сума кредиту: до 15 000 грн на зарплатну картку, до 10 000 грн на пенсійну картку. 
Процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється у розмірі 0,01 % річних у перші 30 днів користування овердрафтом та 42 % річних, починаючи з 31-го дня користування. У випадку, якщо позичальник не погашає до 31-го дня користування овердрафтом суму заборгованості повністю, банк здійснює перерахунок нарахованих процентів за весь період користування овердрафтом, починаючи з першого дня, за ставкою 42 % річних. Після повного погашення заборгованості та при наступному використанні овердрафту відлік днів для визначення процентної ставки починається знову.
Договором передбачено право банку на нарахування процентів, комісій та пені за прострочення виконання грошових зобов`язань, а також можливість зміни тарифів та умов обслуговування в порядку, визначеному договором та банківськими правилами, з повідомленням клієнта.
У разі порушення строків виконання зобов`язань на суму простроченої заборгованості нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.
Виписками по особовому рахунку відповідача за період з 21.12.2020 по 04.03.2026 № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 підтверджується надання відповідачу кредиту у формі овердрафту та відображення обліку простроченої заборгованості за лімітом овердрафту та процентами.
Згідно з розрахунком заборгованості борг відповідача по ліміту овердрафту № 295720/ФКР510/13 станом на 03.03.2026 року становить 12 639,52 грн., яка складається з: - простроченої заборгованості по ліміту овердрафту – 4 993,79 грн.; - простроченої заборгованості по нарахованим процентам 7 645,73 грн. 
Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором від 21.12.2020 року.
При вирішенні позовних вимог судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства.
Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 
Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
За змістом статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина 4 статті 203 ЦК України).
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). 
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним у письмовій формі.
Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року в справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року в справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року в справі № 127/33824/19.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язалася виконувати його умови.
Відповідно до статей 526, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За умовами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. У відповідності до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 549 ЦК України та умов договору, у разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов`язань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами договору, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу неустойку (штраф, пеня).Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Згідно з ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Окрім цього змістом частин 1, 2 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої особи за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Відносини, пов`язані з використанням удосконалених та кваліфікованих електронних підписів, регулюються Законом України «Про електронні довірчі послуги». Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.
Статтею 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання супровідних послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документі та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»).
За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Згідно зі ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до правового висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 в справі № 2-383/2010, ст. 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює, або припиняє цивільні права та обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч. 1 ст. 81 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі.
Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів.
Таким чином, у справах про невиконання умов будь-яких договорів позивач має довести, що у відповідача є зобов`язання, яке ним не виконано, а відповідач, відповідно, що зобов`язання ним виконано відповідно до умов договору або не виконано не з його вини.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на підтвердження позовних вимог подано розрахунок заборгованості, виписку по особовому рахунку відповідача, в яких відображено всі операції щодо отримання позичальником ОСОБА_1 кредиту, вичерпну інформацію про укладення між сторонами кредитного договору, отримання коштів позичальником та наявність заборгованості.
Надані позивачем докази суд визнає належними та допустимими, достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення заборгованості.
Всупереч вищенаведеному, відповідачем не надано заперечень щодо ознайомлення з умовами кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви, а також не подано жодного доказу на спростування розрахунку, поданого позивачем, та неналежного виконання зобов`язань за договором.
Таким чином, судом встановлено, що відповідач не виконав взятих на себе за договором зобов`язань, унаслідок чого утворилася заборгованість перед банком за договором від 21.12.2020 року становить 12 639,52 грн та складається з простроченої заборгованості за лімітом овердрафту - 4 993,79 грн та простроченої заборгованості за нарахованими процентами - 7 645,73 грн.
Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви.
Враховуючи, що зазначена заборгованість на даний час залишається непогашеною, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними і такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі.
Щодо судових витрат.
Крім того, відповідно до п. 6 ч. 1 ст.264ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.
Так, понесені позивачем документально підтверджені судові витрати, а саме: сплачений судовий збір у розмірі 2 662,40 грн, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст. 10, 12, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263, 265, 280-283 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акціонерний Банк «РАДАБАНК» заборгованість за кредитним договором №295720/ФКР510/13 від 21.12.2020 року у розмірі 12 639,52 грн (дванадцять тисяч шістсот тридцять дев`ять гривень п`ятдесят дві копійки) та судовий збір у розмірі 2 662,40 грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні сорок копійок).
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено судом 13 липня 2026 року.
Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):
Позивач: Акціонерне товариство «АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «РАДАБАНК»: ЄДРПОУ: 21322127, місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Володимира Мономаха, буд. 5.
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя          Ірина ЦІПИВКО