справа № 489/4144/26  провадження №2/489/2540/26

РІШЕННЯ
Іменем України

22 липня 2026 року         м. Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Коваленка І.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомленням учасників справи (в письмовому провадженні) цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (далі - ТОВ «Діджи Фінанс») до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості 
встановив:
У травні 2026 року ТОВ «Діджи Фінанс» через систему «Електронний суд» звернулося суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 25135-09/2023 від 19.03.2023 у розмірі 38000,00 грн., а також 2662,40 грн. судового збору та 6000,00 витрат на професійну правничу допомогу.
Як на підставу позовних вимог вказано, що 19.03.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» (далі – ТОВ «Аванс Кредит») та відповідачем укладено в електронній формі кредитний договір № 25135-09/2023, відповідно до умов якого відповідну надано кредит в розмірі 8000,00 грн. на умовах узгоджених цим договором.
15.02.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу №15022024, на підставі якого ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги за кредитним договором № 25135-09/2023 від 19.03.2023, позичальником по якому є відповідач.
Через невиконання відповідачем зобов`язань, на дату набуття позивачем права грошової вимоги по кредитному договору, утворилася заборгованість в розмірі 38000,00 грн., з яких 8000,00 грн. заборгованість по тілу кредиту, 30000,00 грн. по відсоткам та 0,00 грн. штрафним санкціям.
Посилаючись на наведені обставини та те, що відповідачем в позасудовому порядку борг не погасив, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення вказаної заборгованості.
Ухвалою Інгульського районного суду міста Миколаєва від 13.05.2026 справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи. Цією ухвалою витребувано у АТ «Акцент Банк» інформацію щодо випуску відповідачу платіжної картки № НОМЕР_1 та докази зарахування кредитних коштів.
Про розгляд справи сторони повідомлені належним чином, в т.ч. шляхом розміщення оголошення на офіційному веб сайті судової влади. Направлена на адресу відповідача судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судовий розгляд.
Правом на дання відзиву відповідач не скористався.
Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України не надходило.
Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За частиною п`ятою статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.
Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що 19.09.2023 між ТОВ «Аванс Кредит» та відповідачем укладено Договір про надання фінансового кредиту №25135-09/2023, відповідно до якого Товариство надало Клієнту фінансовий кредит в розмірі 8000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором (пункт 1).
Умовами кредитного договору визначено, що кредит надається строком на 360 днів з 19.09.2023 по 12.09.2024 зі сплатою процентної ставки 2,50 % в день в межах строку кредитування (пункти 1.2, 1.4 договору).
За умовами пункту 1.6 договору, кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № 5375-23хх-хххх-37023 протягом одного дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту.
Договір відповідачем підписано електронним підписом з ідентифікатором «W8503».
Також відповідачем було підписано Графік платежів, який є додатком № 1 до кредитного договору та Паспорт споживчого кредиту.
Ідентифікацію клієнта ОСОБА_1 в ІТС кредитора підтверджено довідкою ТОВ «Аванс Кредит» від 15.02.2024. 
Згідно відповіді АТ «Акцент Банк» від 22.06.2026 №42765/47-260618/187-БТ на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) в банку емітовано карту №5375235105643702 на яку 19.02.2023 були зараховані грошові кошти в сумі 8000,00 грн.
Таким чином довідка банку про перерахування грошових коштів за реквізитами платіжної картки відповідача є належним доказом виконання кредитором своїх зобов`язань.
15.02.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу №15022024, за яким ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право грошової вимоги за кредитним договором № 25135-09/2023 від 19.03.2023.
Відповідно до витягу з додатку до договору факторингу розмір заборгованості за кредитним договором № 25135-09/2023 від 19.03.2023 на дату відступлення права грошової вимоги становить 38000,00 грн., з яких 8000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 30000,00 грн. по відсоткам, 0,00 грн. грн. штрафним санкціям.
Вказана заборгованість підтверджена розрахунком первісного кредитора, з якого вбачається, що відповідач погашення заборгованості не здійснював. 
Таким чином, порушення відповідачем зобов`язань за кредитним договором підтверджено розрахунком заборгованості первісного кредитора. 
Доказів погашення відповідачем заявленої позивачем до стягнення заборгованості матеріали справи не містять.
Правове обґрунтування та мотиви суду
Статтею 652 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Частина друга статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частин третьої – шостої, восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
У разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Відповідно до частини дванадцятої статті 11 вказаного Закону, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Згідно із статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.
Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.
Вказані правові висновки щодо укладення договору в електронній формі викладені у постанові Верховного Суду від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19.
Відповідно до статей 512, 514, 516 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок відступлення права вимоги, при цьому до нового кредитора переходять права первісного кредитора в обсязі та на умовах, що існували на момент їх переходу.
Статтею 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
З матеріалів справи вбачається, що 19.09.2023 між ТОВ «Аванс Кредит» та відповідачем укладено кредитний договір №25135-09/2023 в електронній формі, підписаний відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію». На виконання договору кредитодавець перерахував на банківський рахунок відповідача 8000,00 грн. кредиту.
Таким чином, укладення договору позики у формі електронного документу, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», на підставі якого між сторонами такого договору виникли кредитні правовідносини, відповідає законодавству та волі сторін щодо свободи договору, а наявне у справі підтвердження банку, яким імітовано карту відповідачу, є самодостатнім доказом виконання кредитором своїх зобов`язань.
За такого, суд вважає доведеною заборгованість відповідача по тілу кредиту в розмірі 8000,00 грн. та процентам в розмірі 30000,00 грн., нарахування яких здійснено по 15.02.2024 на підставі процентної ставки узгодженої сторонами договору.
Так як вимоги про стягнення заборгованості задоволено повністю на підставі частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2662,40 грн. 
Вирішуючи питання про розподіл витрат на правничу допомогу, яка понесена позивачем в розмірі 6000,00 грн., суд враховує вимоги статей 137, 141 ЦПК України, а також критерії розумності і співмірності.
При цьому суд враховує, що Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з урахуванням конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.
Надавши оцінку доказам щодо понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та зважаючи на те, що справа є незначної складності, в даній категорії спірних правовідносин наявна усталена судова практика, невеликий обсяг наданих доказів у справі, її розгляд в порядку спрощеного провадження, а також необхідність врахування дотримання критеріїв розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що співмірним, розумним та необхідним у межах розгляду цієї справи в суді є розмір судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн. 

Керуючись статями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд
ухвалив:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором №25135-09/2023 від 19.09.2023 в розмірі 38000,00 грн. (тридцять вісім тисяч гривень 00 коп.), а також судовий збір в сумі 2662,40 грн. (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 коп.) та витрати на правничу допомогу в розмір 4000,00 грн. (чотири тисячі гривень 00 коп.). 
У іншій частині стягнення витрат на правничу допомогу відмовити відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відомості про учасників справи:
позивач - Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» , код ЄДРПОУ 42649746, місцезнаходження: м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8;
відповідач – ОСОБА_1 , РНОКПП  НОМЕР_2 , реєстрація місця проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 22.07.2026.

Суддя І.В.Коваленко