Справа № 610/3760/26
Провадження № 3/610/1240/2026

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2026 | м. Балаклія

Суддя Балаклійського районного суду Харківської області Феленко Юрій Анатолійович, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, старшого лейтенанта, командира автомобільного взводу підвозу пального та мастильних матеріалів групи матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , який зареєстрований і проживає в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ,
за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

13.08.2026 у провадження судді Балаклійського районного суду Харківської області Феленка Ю.А. з військової частини НОМЕР_1 надійшла справа про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП. 
Згідно з протоколом А7014 № 92 від 10.08.2026 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, 08.08.2026 старший лейтенант ОСОБА_1 , який мав прибути у штаб батальйону військової частини НОМЕР_1 для подальшої передачі у розпорядження командира інженерно-саперної роти до 22:00 год 08.08.2026, прибув до розташування підрозділу батальйону матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 в населений пункт АДРЕСА_2 09.08.2026, фактично припинивши самовільне залишення військової частини, тобто був відсутній за місцем служби без поважних причин, пояснивши свою відсутність раптовим погіршенням стану здоров`я, що стало перешкодою для вчасного з`явлення за місцем служби.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчить довідка про доставку судової повістки про виклик до суду, яка була надіслана смс-повідомленням на його номер телефону, вказаний у протоколі та відповідній заяві на отримання електронних повісток (а.с. 21, 35). Крім того ОСОБА_1 повідомлявся шляхом направлення судової повістки про виклик до суду за його зареєстрованою адресою проживання (а.с. 34, 36), а також викликався до суду через військову частину, де він проходить службу (а.с. 32) та через офіційний веб-сайт судової влади України (а.с. 33). Про причину неявки суд не повідомив, заяв або клопотань від нього не надходило.
Матеріали справи містять заяву ОСОБА_1 , у якій він зазначив, що свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, визнає у та просить розглядати справу за його відсутності (а.с. 22). 
Беручи до уваги вжиті судом заходи для забезпечення участі ОСОБА_1 у судовому засіданні під час розгляду стосовно нього справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Відповідно до ст. 268 КУпАП її неявка не перешкоджає розгляду справи.
За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з 'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом 'якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Виходячи зі змісту статей 7, 245, 279, 280 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст. 258 КУпАП.
Протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі, після його складання особа вважається притягнутою до адміністративної відповідальності. Зміст протоколу про адміністративне правопорушення повинен чітко відповідати приписам ст. 256 КУпАП, особливо в частині викладення фабули правопорушення, яка, як зазначено вище, фактично є обвинуваченням.
Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом, до нього висуваються певні вимоги, а обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд, згідно загальних засад судочинства.
Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.
Суд не може перебирати на себе "функції обвинувачення" і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає "обережності дій суду" при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ. Суд також й не може змінювати суть обвинувачення, викладеного у протоколі про адміністративне правопорушення.
За змістом статей 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення має розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.
Відповідно до ст. 256 КУпАП встановлені вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, як документа, що засвідчує факт неправомірних дій та є одним з основних джерел доказів. Зокрема, у протоколі зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
ОСОБА_1 ставиться у вину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, за якою настає відповідальність за діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Диспозиція ч. 1 ст. 172-11 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб.
Диспозицією ч. 3 ст. 172-11 КУпАП передбачено відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.
Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.
Як убачається із диспозиції ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення військовослужбовцем строкової служби або військовослужбовцем (крім строкової військової служби), або військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
З протоколу про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 , убачається, що його дії кваліфіковано за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, як самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, тривалістю до десяти діб, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
На підтвердження обвинувачення до суду надані протокол А7014 № 92 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, від 10.08.2026 та додані до нього: 
- копія паспорта ОСОБА_1 ;
- посвідчення офіцера серії НОМЕР_3 , виданого 12.05.2022 ОСОБА_1 ;
- витяг з наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 26.07.2023 № 207 про призначення старшого лейтенанта ОСОБА_1 на посаду командира автомобільного взводу підвозу пального та мастильних матеріалів групи матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 ;
- рапорт командира батальйону матеріального забезпечення в/ч НОМЕР_1 капітана ОСОБА_2 , яким 08.08.2026 о 22:00 год було виявлено відсутність у місці розташування підрозділу командира автомобільного взводу підвозу пального та мастильних матеріалів групи матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 ;
- доповідь командира в/ч НОМЕР_1 полковника ОСОБА_3 про самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, відповідно до якої 08.08.2026 о 22:00 год командиром батальйону матеріального забезпечення в/ч НОМЕР_1 капітаном ОСОБА_2 було виявлено факт незаконної відсутності старшого лейтенанта ОСОБА_1 , який проходить військову службу за мобілізацією, в місці розташування особового складу підрозділу в/ч НОМЕР_1 ;
- рапорт командира батальйону матеріального забезпечення в/ч НОМЕР_1 капітана ОСОБА_2 , згідно з яким 09.08.2026 командир автомобільного взводу підвозу пального та мастильних матеріалів групи матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 старший лейтенант ОСОБА_1 самостійно повернувся до місця розташування підрозділу;
- доповідь командира в/ч НОМЕР_1 полковника ОСОБА_3 за фактом повернення після самовільного залишення місця служби військовослужбовцем, відповідно до якої 09.08.2026 старший лейтенант ОСОБА_1 , який проходить військову службу за мобілізацією, самостійно повернувся до місця розташування особового складу підрозділу в/ч НОМЕР_1 ;
- службова характеристика ОСОБА_1 .
Як убачається з протоколу та доданих до нього матеріалів справи, ОСОБА_1 ставиться у вину самовільне залишення ним місця служби, а саме: відсутність його за місцем розташування військової частини НОМЕР_1 у період з 22:00 год 08.08.2026 до 09.08.2026. 
При цьому, час повернення ОСОБА_1 після залишення ним місця служби, в матеріалах справи не зазначено.
Разом з цим, у протокольних поясненнях під час складання протоколу ОСОБА_1 зазначив, що він повернувся до місця служби із запізненням замість визначеного часу 22:00 год 08.08.2026 – о 00:51 год 09.08.2026 через раптове погіршення стану здоров`я, а саме: сильний головний біль та запаморочення, у зв`язку з чим був позбавлений можливості керувати транспортним засобом, яким він мав дістатися до місця розташування військової частини.
Дослідженими судом матеріалами справи зазначені вище пояснення ОСОБА_1 , зокрема щодо часу та причин невчасного повернення до місця служби, не спростовані.
Тобто фактично ОСОБА_1 був відсутній за місцем служби протягом менш ніж 3 години.
Разом з цим, слід зауважити, що диспозиція ч. 4 ст. 172-11 КУпАП передбачає відповідальність за діяння, передбачені частинами 1 або 3 цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Абзацами 13, 14 статті 1 Закону України "Про оборону України" розмежовано поняття особливого періоду та воєнного стану.
У зв`язку зі збройною агресією РФ проти України Указом Президента України № 64/2022 із 05:30 год 24.02.2022 строком на 30 діб в Україні введений воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжувався, та діє дотепер.
Як зазначено у протоколі, діяння, вчинення якого ставиться у вину ОСОБА_1 мало місце 08.08.2026, тобто в умовах воєнного стану, отже вказане діяння взагалі не може бути кваліфіковано за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.
Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський правопорядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до принципу диспозитивності, суд розглядає справу лише в межах викладеного у протоколі про адміністративне правопорушення обвинувачення.
Враховуючи, що ОСОБА_1 був відсутній за місцем служби лише протягом 2 год 51 хв. з поважних причин, доходжу висновку про відсутність в його діях вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.
Частиною 1 статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Виходячи із загальних принципів достатності, належності та допустимості доказів, суддя дійшов висновку про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 7, 172-11, 245, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, статтями 255, 256, 279, 280, 283, 285 КУпАП, суддя –

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя | Ю.А. Феленко