154/1966/26 
2/154/1325/26 

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
22 липня 2026 року Володимирський міський суд Волинської області в складі:
головуючого - судді Лутай А.М.,
за участю секретаря судового засідання – Бойко К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним догвором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») 14.05.2026 звернулося до Володимирського міського суду Волинської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, який обґрунтовує тим, що 14.09.2025 між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачкою ОСОБА_1 було укладено Договір кредитної лінії №6755192. 
26.01.2026 між ТОВ «1 безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №26/01/26, відповідно до умов якого право грошової вимоги за Договором кредитної лінії №6755192, укладеним між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачкою, перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ».
Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідачка не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідачки, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора.
У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором, відповідно до Реєстру боржників №1 від 26.01.2026 до Договору факторингу №26/01/26 від 26.01.2026, заборгованість ОСОБА_1 станом на день звернення до суду становить 19 912,50 гривень, з яких: 9 000,00 грн – заборгованість за основною сумою боргу; 6412,50 грн – заборгованість за відсотками, 4500,00 грн — неустойка. 
З моменту отримання права вимоги до відповідачки, позивачем не здійснювалося нарахування жодних щтрафних санкцій. 
Крім того, 22.09.2025 між відповідачкою ОСОБА_1 та ТОВ «Макс Кредит» укладено кредитний договір №00-10632486.
19.03.2026 між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №19032026-МК/ЄАПБ, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №00-10632486, укладеним між ТОВ «Макс Кредит» та відповідачкою, перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ».
Всупереч умовам договору позики, незважаючи на повідомлення, відповідачка не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідачки, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора.
У зв`язку з порушеннями зобов`язань за договором позики, відповідно до Реєстру боржників від 19.03.2026 до Договору факторингу №19032026-МК/ЄАПБ від 19.03.2026, заборгованість ОСОБА_1 станом на день звернення до суду становить 7146,30 гривень, з яких: 4200,00 грн – залишок по тілу кредиту; 1546,30 грн – залишок по відсоткам; 1400,00 грн — штрафні санкції згідно умов договору. 
З моменту отримання права вимоги до відповідачки, позивачем не здійснювалося нарахування жодних щтрафних санкцій. 
З урахуванням наведеного позивач просить стягнути з відповідачки на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за договором кредитної лінії №6755192 в розмірі 19 912,50 гривень, за кредитним договором №00-10632486 - в розмірі 7146,30 гривень, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2662,40 грн. 
Ухвалою суду від 26.05.2026 на підставі вказаної позовної заяви відкрито провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 
У судове засідання представник позивача не з`явився, просив проводити розгляд справи за відсутності представника позивача, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася за невідомими суду причинами, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином судовими повістками. Заяв та клопотань від неї не надходило, про причини неявки не повідомила.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Як визначено у частині першій статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки відповідачка не з`явилася в судове засідання, відзиву на позов не подала та враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Оцінивши наявні у справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов таких висновків.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.1 ст.2 ЦПК України).
Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст.5 ЦПК України).
Відповідно до вимог часини 1 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Згідно частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Статтею 89 ЦПК України встановлено, що виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Правовідносини у даній справі регулюються Цивільним кодексом України.
Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ст.ст.526, 527 ч.1 ЦК України).
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України).
Згідно ст.610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначеним змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч.1 ст.611 ЦК України).
Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Згідно положень ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.ст.1049, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику (кошти в такій же сумі) у термін і в порядку, що встановлені договором; за кредитним договором банк чи інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі і на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити відсотки.
Судом встановлено, що 14.09.2025 між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачкою ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії №6755192, згідно якого відповідачка отримала грошові кошти в розмірі 9000,00 грн, шляхом їх перерахування на банківський рахунок відповідачки, та зобов`язалася повернути їх, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту відповідно до умов цього договору. Строк кредитування становить 364 дні. Дата повернення кредиту 12.09.2026. Розмір процентів за користування кредитом становить 0,95 % на день. Комісія за надання кредиту 17,25 % від суми наданого кредиту, що у грошовому виразі складає 1552,50грн. Неустойка 450,00 грн на день. Орієнтовна загальна вартість кредиту — 41 674,50 грн. 
Факт перерахування коштів на картку відповідачки за вказаним договором підтверджується довідкою ТОВ «Європейська платіжна система» № КД-000062092 від 09.04.2026. 
З дослідженого судом розрахунку заборгованості за договором кредитної лінії №6755192 встановлено, що ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» повністю виконало свої зобов`язання щодо надання відповідачці коштів, а відповідачка отримала за вказаним договором обумовлену суму грошей, але порушила його умови щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування коштами, у зв`язку з чим, станом на 26.01.2026 має заборгованість в загальній сумі 19 912,50 гривень, з яких: 9 000,00 грн – заборгованість за основною сумою боргу; 6412,50 грн – заборгованість за відсотками, 4500,00 грн — неустойка. 
Крім того, 22.09.2025 між відповідачкою ОСОБА_1 та ТОВ «Макс Кредит» укладено договір кредитної лінії №00-10632486, згідно якого відповідачка отримала кошти в розмірі 3500,00 грн та зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію, а також виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Строк дії кредитної лінії - 360 днів. Дата повернення кредиту 17.09.2026. Тип процентної ставки – фіксована. Стандартна процента ставка складає 0,94% від суми кредиту за кожний день користування Кредитом, застосовується у межах строку дії кредитної лінії. Орієнтовна реальна річна процентна ставка за умови користування кредитом виключно за стандартною процентною ставкою та з урахуванням комісії (за наявності) на дату укладання цього Договору становить 3823,32%. Орієнтовна загальна вартість кредиту за умови користування кредитом виключно за стандартною процентною ставкою та з урахуванням комісії (за наявності) на дату укладання цього договору становить 16 044,00 грн. Загальні витрати за кредитом за умови користування кредитом виключно за стандартною процентною ставкою та з урахуванням комісії (за наявності) на дату укладання цього договору становлять 12 544,00 грн. 
Факт перерахування коштів на картку відповідачки за вказаним договором підтверджується довідкою ТОВ «Макс Кредит» від 30.03.2026. 
З дослідженого судом розрахунку заборгованості за договором кредитної лінії №00-10632486 встановлено, що ТОВ «Макс Кредит» повністю виконало свої зобов`язання щодо надання відповідачці коштів, а відповідачка отримала за вказаним договором обумовлену суму грошей, але порушила його умови щодо повернення позики, сплати процентів за користування коштами, у зв`язку з чим, станом на 19.03.2026 має заборгованість в загальній сумі 5746,30 гривень, з яких: 3500,00 грн – залишок по тілу кредиту; 1546,30 грн – залишок по відсоткам; 1400,00 грн — штрафні санкції згідно умов договору. 
Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні і в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
26.01.2026 між ТОВ «1 безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №26/01/26, відповідно до умов якого право грошової вимоги за Договором кредитної лінії №6755192, укладеним між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачкою, перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ».
Відповідно до Реєстру боржників №1 від 26.01.2026 до Договору факторингу №26/01/26 від 26.01.2026, заборгованість ОСОБА_1 станом на день звернення до суду становить 19 912,50 гривень, з яких: 9 000,00 грн – заборгованість за основною сумою боргу; 6412,50 грн – заборгованість за відсотками, 4500,00 грн — неустойка. 
19.03.2026 між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №19032026-МК/ЄАПБ, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №00-10632486, укладеним між ТОВ «Макс Кредит» та відповідачкою, перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ».
Відповідно до Реєстру боржників від 19.03.2026 до Договору факторингу №19032026-МК/ЄАПБ від 19.03.2026, заборгованість ОСОБА_1 станом на день звернення до суду становить 7146,30 гривень, з яких: 4200,00 грн – залишок по тілу кредиту; 1546,30 грн – залишок по відсоткам; 1400,00 грн — штрафні санкції згідно умов договору. 
Оскільки на підставі даних договорів факторингу відбулась заміна первісних кредиторів на ТОВ «ФК «ЄАПБ», тому останній вправі заявляти вимоги до відповідачки про повернення заборгованості за вказаними кредитними договорами.
Відповідачка у справі не мала жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісних кредиторів – ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів», і таке виконання було б належним в розумінні вимог ст. 516 ЦК України.
Натомість, всупереч умовам договорів, відповідачка не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу прав грошової вимоги до відповідачки, остання не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ані на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ані на рахунки попередніх кредиторів.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором кредитної лінії № 6755192 від 14.09.2025 в розмірі 15 412,50 гривень, яка складається з основної суми боргу в розмірі 9000,00 грн та суми заборгованості за відсотками в розмірі 6412,50 грн, а також заборгованість за договором кредитної лінії № 00-10632486 від 22.09.2025 в розмірі 5746,30 гривень, яка складається із залишку по тілу кредиту в розмірі 4200,00 грн та залишку по відсоткам в розмірі 1546,30 грн.
Щодо стягнення з відповідачки неустойки, суд зазначає таке.
Стаття 549 ЦК України передбачає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Згідно з частиною першою статті 14 ЦК України особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.
Критерії правомірності примусу суб`єкта цивільного права до певних дій (бездіяльності) пов`язуються з тим, що відповідні дії (бездіяльність) мають бути обов`язковими для такого суб`єкта (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10.10.2019 у справі № 320/8618/15-ц (провадження № 61-4393сво18)).
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого відповідним законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, дія якого триває до теперішнього часу.
У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Верховною Радою України прийнято Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» № 2120-IX від 15.03.2022, яким розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 18 такого змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)».
Також Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» № 2120-IX від 15.03.2022 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» доповнено пунктом 6-1 такого змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем».
Суд бере до уваги, що пункт 6-1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», який містив прямий мораторій на стягнення неустойки за споживчими кредитами, був виключений Законом України № 3498-IX від 22.11.2023 року.
Проте, виключення норми із спеціального закону не створює колізії норм і не означає, що не підлягає застосуванню чинна норма ЦК України, яка регулює аналогічні правовідносини. Оскільки такий мораторій передбачений діючими нормами ЦК України, його чинність триває.
Тлумачення пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється:
(1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування;
(2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит;
(3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). 
Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною другою статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
На час розгляду справи положення пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України є чинними і обов?язковими.
Разом з тим, частина друга статті 4 ЦК України закріплює пріоритет норм ЦК України над нормами інших законів. До того ж такий спосіб вирішення колізії норм ЦК України з нормами інших законів - з констатацією пріоритету норм цього Кодексу над нормами інших законів підтримувався як Конституційним Судом України (рішення від 13.03.2012 у справі № 5-рп/2012), так і Верховним Судом України (постанови від 30.10.2013 у справі № 6-59цс13, від 16.12.2015 у справі № 6-2023цс15). Вказане узгоджується і з правовою позицією, висловленою у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.06.2021 у справі № 334/3161/17 (пункт 17), від 18.01.2022 у справі №910/17048/17 (пункт 78), від 29.06.2022 у справі №477/874/19 (пункт 69)).
Судом встановлено, що кредитний договір № 6755192 укладено 14.09.2025, а кредитний договір №00-10632486 — 22.09.2025, відповідно неустойка за порушення грошових зобов`язань за вказаними договорами нарахована після 24 лютого 2022 року. Отже, до спірних правовідносин підлягають застосуванню вимоги пункту 18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України.
Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідачки ОСОБА_1 неустойки в розмірі 4500,00 грн за договором кредитної лінії № 6755192, та штрафних санкцій в розмірі 1400,00 грн за договором кредитної лінії №00-10632486, є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд вважає необхідним, відповідно до статті 141 ЦПК України, стягнути з відповідачки понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 12,81,89,141,265, ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним догвором — задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором кредитної лінії № 6755192 від14.09.2025 в розмірі 15 412,50 гривень. 
Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором кредитної лінії №00-10632486 від 22.09.2025 в розмірі 5746,30 гривень. 
В іншій частині позову — відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 2081,73 гривень судового збору.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку для подання заяви про перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію судового рішення протягом двох днів з дня його складання у повному обсязі надіслати учасникам справи.
Повне рішення суду складено 22.07.2026.

Інформація про учасників справи:
Позивач: ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження: 01032, вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, ЄДРПОУ 35625014, р/р НОМЕР_1 в АТ «ТАСкомбанк».
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя А.М. Лутай