Дата документу 07.07.2026
Справа № 501/2106/26
2/501/1968/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 липня 2026 року Чорноморський міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді Петрюченко М.І., 
за участю секретаря судового засідання – Тейбаш Н.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморську Одеської області справу за
позовом представника  ОСОБА_1 – адвоката Дубінчук Ж.М.
до
відповідача:  ОСОБА_2 
предмет та підстави позову: про розірвання шлюбу,
учасники справи - не з`явилися
ВСТАНОВИВ:
І. Виклад позиції позивача.
Представник позивача (далі позивач) 05.05.2026 звернулася до суду з позовом до  ОСОБА_2 (далі відповідач) про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 05.09.2019 сторони зареєстрували шлюб, від якого у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В позові зазначено, що основною причиною розпаду сім`ї став той факт, що у сторін різні погляди на подружні відносини та подружні стосунки.З січня 2026 сторони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведуть, фактичних сімейних відносин не підтримують. 
Таким чином, шлюб має лише формальний характер. Подальше збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивача, у зв`язку з чим позивач наполягає на розірванні шлюбу.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
У судове засідання сторони не з`явилися, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі.
ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.
Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.09.2019, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.7).
Від шлюбних стосунків у сторін є син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5).
Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу Судом не встановлено.
V. Оцінка Суду.
Згідно із частиною першою статті 110 Сімейного кодексу України (далі СК) позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Частиною другою статті 112 СК передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
В свою чергу відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 СК шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається.
Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у них не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім`ї є неможливим.
За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, Суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
При подачі позову до суду позивач сплатила судовий збір у розмірі 1 331,20 грн. (а.с.1), який у зв`язку із задоволенням позову підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Крім того, відповідно до пункту 3 частини першої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною третьою вказаної статті ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтвердженні та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).
В матеріалах справи наявна копія квитанції до прибуткового ордеру №24 від 04.05.2026 про сплату гонорару адвокату Дубінчук Ж.М. в розмірі 4 000,00 грн. (а.с. 9).
Отже, у зв`язку із задоволенням позову, суд доходить до висновку про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі задоволених вимог в сумі 4000,00 грн.
Керуючись статтею 51 Конституції України, ст.ст.24, 104, 105, 110-112 Сімейного кодексу України, статтями 2, 5, 10-13, 18, 258-259, 263, 265 Цивільного-процесуального кодексу України, Суд
У Х В А Л И В:
Позов представника  ОСОБА_1 – адвоката Дубінчук Ж.М. до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити повністю.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та   ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 05.09.2019 Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №479.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 1331,20 грн. та витрати по сплаті за правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн.
Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставляння відмітки в актовому записі про шлюб.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Чорноморського міського
Суду Одеської області       М.І.Петрюченко