ЄУН: 336/9662/25
Провадження №: 2-а/336/17/2026 
РІШЕННЯ
Іменем України
12 серпня 2026 року    м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Дацюк О.І., при секретарі Прохорової А.О., розглянувши у спрощеному провадження без виклику сторін адміністративну справу за адміністративним позовом  ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі, —
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Запорізькій області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення за ст. 122 ч. 2 КУпАП від 22.09.2025 року.
Ухвалою суду від 13.10.2025 року адміністративний позов залишений без руху.
24.10.2025 року позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог, в якій вказано, що належним відповідачем по справі є Департамент патрульної поліції.
24.11.2025 року відповідачем подано відзив на позовну заяву.
Ухвалою суду від 27.11.2025 року відзив представника відповідача залишений без розгляду.
16.12.2025 року відповідачем подано апеляційну скаргу на ухвалу суду від 27.11.2025 року.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 12.01.2026 року апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції повернуто скаржнику.
Станом на день розгляду справи відповідачем повторно не подавався відзив на позовну заяву.
При вивченні матеріалів справи судом встановлено, що Інспектором 1 взводу 1 роти 3 батальйону УПП в Запорізькій області Никитенко М.В. 22.09.2025 року було винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 2 КУпАП, а саме за те, що 22.09.2025 року о 10.51 годині на перехресті вул. Іванова та вул. Кругова у м. Запоріжжя ОСОБА_1 не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, подану за допомогою ввімкнення проблискових маячків червоного кольору та жесту регулювальника, чим порушив п. 8.10 ПДР України.
Позивач вказував, що при перетині перехрестя він рухався на дозволяючий сигнал світлофору, регулювальника на перехресті не було, натомість якась особа здійснювала невпорядковані рухи біля службового автомобілю.
Службовий автомобіль дійсно стояв на розділювальній смузі за перехрестям, однак, його положення не дозволяло однозначно ідентифікувати висмогу щодо зупинки та визначити її як адресовану саме позивачеві.
Також позивач вказував на невірну кваліфікацію дій за ст. 122 ч. 2 КУпАП, вказуючи, що цією статтею не передбачено відповідальності за інкриміноване фактично правопорушення.
Оцінюючи доводи позивача суд виходить з наступного.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Стаття 283 КУпАП вказує, що постанова повинна містити:
найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;
дату розгляду справи;
відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;
опис обставин, установлених під час розгляду справи;
зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;
прийняте у справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:
дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;
транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);
технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався);
розмір штрафу та порядок його сплати;
правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;
відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Статтею 122 ч. 2 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.
Пунктом 8.10 ПДР, порушення якого інкримінується ОСОБА_1 , передбачено, що у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.69 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.
Таким чином, постанова про адміністративне правопорушення містить вказівку на порушення водієм пункту ПДР, який не відповідає диспозиції ст. 122 ч. 2 КУпАП, за якою кваліфіковані дії водія та у відповідності до санкції якої було накладено стягнення у виді штрафу в сумі 510 гривень (30 НМДГ).
Відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу, а опис саме таких дій містить оспорювана постанова, передбачена ст. 122-2 КУпАП (санкція статті передбачає стягнення у виді oo?aoo a ?ici??? aaa’yoe iaiiiaaoeiaoaaieo i?i?ioi?a aioia?a a?iiaayi aai iicaaaeaiiy i?aaa ea?oaaiiy o?ainii?oieie caniaaie ia no?ie a?a o?uio ai oanoe i?nyo?a), за якою ОСОБА_1 до відповідальності не притягувався.
При цьому суд зауважує, що розгляд справ за ст. 122-2 КУпАП віднесений до компетенції суду у відповідності до положень ст. 221 КУпАП, тож в даному випадку працівник поліції розглянув справу поза межами своїх повноважень.
Таким чином, суд вважає безпідставним притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП, а відтак постанова є незаконною та підлягає скасуванню.
Враховуючи вищенаведене, суд не оцінює інших доводів позивача, адже вони не мають істотного значення для вирішення справи.
На підставі викладеного, керуючись ст. 241-246, 262, 286 КАС України,-
УХВАЛИВ:
Адміністративний позов  ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі задовольнити.
Постанову серії ЕНА № 5778342 від 22.09.2025 року про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 2 КУпАП, скасувати.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 за ст. 122 ч. 2 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя        О.І. Дацюк

Повний текст рішення складений 12.08.2026 року