ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2026 року | Справа №360/753/26

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Свергун І.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження у м. Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Луганського окружного адміністративного суду перебувала справа за позовом адвоката ОСОБА_1 (далі - позивачка) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі - відповідач), в якому позивачка просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 20.01.2026 № 909230127361 про відмову в оформленні та виплаті допомоги на поховання померлого батька ОСОБА_2 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 допомогу на поховання померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 в розмірі двомісячної пенсії.
В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.01.2026 у справі № 185/370/26 встановлено факт смерті її батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, місце народження: село Коров`є, Волочиський район, Хмельницька область, Україна, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Попасна Луганської області, Україна.
Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 є рідною донькою громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, місце народження: село Коров`є, Волочиський район, Хмельницька область, Україна, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .
На підставі рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.01.2026 року у справі № 185/370/26 Павлоградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) позивачу видано свідоцтво про смерть батька ОСОБА_2 від 19.01.2026 року серії НОМЕР_1 та витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання.
В січні 2026 року позивач подала за місцем свого фактичного перебування до Павлоградського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) заяву про виплату допомоги на поховання мого померлого батька ОСОБА_2 .
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 20.01.2026 року № 909230127361 у виплаті допомоги відмовлено. Відмову обґрунтовано тим, що місце проживання ОСОБА_2 включено до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громада та територій України від 28.02.2025 № 376. Виплата пенсії батьку позивачки була призупинена з 01.05.2023 у зв`язку з відсутністю інформації про реєстрацію пенсіонера в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб. Пунктом 14-4 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058 визначено, що громадянам України, які проживають на тимчасово окупованих територіях України або під час тимчасової окупації територій виїхали на підконтрольну Україні територію, виплата пенсії проводиться за умови неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення російської федерації. За життя отримувач пенсійних виплат до територіальних органів Пенсійного фонду України за поновленням виплати з повідомленням про неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення рф не звертався.
Позивачка не погоджується зі вказаним рішенням відповідача, у зв`язку з чим вимушена звернутися до суду.
Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2026 року відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії; вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2026 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про направлення подання до Верховного Суду щодо розгляду справи як судом першої інстанції для ухвалення зразкового рішення в адміністративній справі № 360/753/26 відмолено.
Частиною сьомою статті 147 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» регламентовано, що у разі неможливості здійснення правосуддя судом з об`єктивних причин під час воєнного або надзвичайного стану, у зв`язку зі стихійним лихом, військовими діями, заходами щодо боротьби з тероризмом або іншими надзвичайними обставинами може бути змінено територіальну підсудність судових справ, що розглядаються в такому суді, за рішенням Вищої ради правосуддя, що ухвалюється за поданням Голови Верховного Суду, шляхом її передачі до суду, який найбільш територіально наближений до суду, який не може здійснювати правосуддя, або іншого визначеного суду. У разі неможливості здійснення Вищою радою правосуддя такого повноваження воно здійснюється за розпорядженням Голови Верховного Суду. Відповідне рішення є також підставою для передачі усіх справ, які перебували на розгляді суду, територіальна підсудність якого змінюється.
Вища рада правосуддя рішенням від 21 травня 2026 року № 960/0/15-26 «Про зміну територіальної підсудності судових справ Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, Донецького окружного адміністративного суду, Луганського окружного адміністративного суду» серед іншого змінила із 1 червня 2026 року територіальну підсудність судових справ Луганського окружного адміністративного суду шляхом її передачі до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
На виконання вищезазначеного рішення цю справу передано на розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.08.2026 справу прийнято до провадження, визначено продовжити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) спочатку.
Відповідач на адресу суду надав відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого посилається на таке.
Згідно електронної пенсійної справи, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області та отримував пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Пенсія нараховувалась до виплати через відділення АТ «УКРПОШТА».
На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 26.02.2022 № 162 «Про особливості виплати та доставки пенсій, грошових допомог на період введення воєнного стану», АТ «УКРПОШТА» повідомляє Пенсійний фонд України про відсутність з 01.08.2022 технічної можливості здійснення доставки та виплати пенсій і грошових допомог у населених пунктах Луганської області та звертається з проханням припинити фінансування коштів для виплати пенсій та грошових допомог.
З 01.08.2022 виплату пенсії ОСОБА_2 переведено на АТ «Ощадбанк». У зв`язку з неотриманням пенсії з 01.03.2022 по 01.08.2022, тобто протягом 6 місяців, АТ «Ощадбанк» повернув кошти ПФУ.
Отже, нарахування та виплата пенсії ОСОБА_2 призупинена з 01.05.2023 відповідно до частини першої статті 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з неотриманням призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд.
В свідоцтві про смерть серії НОМЕР_1 зазначено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Попасна Луганської області. Згідно з наказом Міністерства розвитку громад та територій від 28.02.2025 № 376 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» (далі – Наказ № 376) щодо м. Попасна Луганської області зазначено дату початку тимчасової окупації Російською Федерацією з 07.05.2022.
Пунктом 14-4 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що громадянам України, які проживають на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, та особам, які під час тимчасової окупації територій виїхали на підконтрольну Україні територію, виплата пенсії проводиться за умови неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації. У разі відсутності обміну інформацією між органами пенсійного забезпечення України та Російської Федерації, неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації підтверджується повідомленням про це органу Пенсійного фонду в заяві особи про призначення, поновлення та продовження виплати пенсії.
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .
За життя пенсіонер ОСОБА_2 до територіальних органів Пенсійного фонду України з заявою про поновлення виплати пенсії, в тому числі із повідомленням про неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації, не звертався.
Пенсія за період з 01.05.2023 по 30.11.2025 не нараховувалась та не виплачувалась.
Відповідно до статті 53 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в разі смерті пенсіонера особам, які здійснили його поховання, виплачується допомога на поховання пенсіонера в розмірі двомісячної пенсії, яку отримував пенсіонер на час смерті.
Оскільки на момент смерті ОСОБА_2 не отримував пенсію в органах Пенсійного фонду України, заяву про неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації також не надавав, підстави для обчислення виплати допомоги на поховання відсутні.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області № 909230127361 від 29.01.2026 відмовлено ОСОБА_1 у виплаті допомоги на поховання померлого ОСОБА_2 за заявою від 20.01.2026 № 648, оскільки виплата пенсії на момент смерті не здійснювалась.
З урахуванням викладеного відповідач просив відмовити у задоволені позовних вимог.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив таке.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 , що підтверджується копіями паспорту громадянина України, картки платника податків, довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.
ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Попасна Луганської області.
Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.01.2026 у справі № 185/370/26 встановлено факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, місце народження: село Коров`є, Волочиський район, Хмельницька область, Україна, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Попасна Луганської області, Україна.
19 січня 2026 року Павлоградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України видано свідоцтво про смерть ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 .
З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_2 перебував на пенсійному обліку в ГУ ПФУ в Луганській області як отримувач пенсії за віком.
ОСОБА_1 20.01.2026 звернулася із заявою про виплату допомоги на поховання померлого ОСОБА_2 до органу Пенсійного фонду України.
За результатом розгляду наданих документів Головним управлінням Пенсійного фонду в Луганській області прийнято рішення від 29.01.2026 № 909230127361 про відмову у виплаті допомоги на поховання. В обґрунтування спірного рішення відповідач послався на те, що в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_1 зазначено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Попасна Луганської області. Згідно з наказом Міністерства розвитку громад та територій від 28.02.2025 № 376 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» щодо м. Попасна Луганської області зазначено дату початку тимчасової окупації Російською Федерацією з 07.05.2022.
Пунктом 14-4 розділу XV “Прикінцеві положення” Закону № 1058 визначено, що громадянам України, які проживають на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, та особам, які під час тимчасової окупації територій виїхали на підконтрольну Україні територію, виплата пенсії проводиться за умови неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації, що підтверджується повідомленням про це органу Пенсійного фонду в заяві особи про призначення, поновлення та продовження виплати пенсії.
За життя пенсіонер з заявою про поновлення виплати пенсії та повідомленням про неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації до органів Пенсійного фонду України не звертався, пенсія за період з 01.05.2023 по 30.11.2025 не нараховувалася та не виплачувалася.
Відповідно до статті 53 Закону № 1058 в разі смерті пенсіонера особам, які здійснили його поховання, виплачується допомога на поховання пенсіонера в розмірі двомісячної пенсії, яку отримував пенсіонер на час смерті.
Оскільки на момент смерті ОСОБА_2 не отримував пенсію в органах Пенсійного фонду України, відсутні підстави для виплати допомоги на його поховання.
Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовані вимоги позивача та доводи відповідача, суд керується таким.
Згідно з статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Відповідно до частини 3 статті 9 Закону № 1058-IV до соціальних послуг, передбачених цим Законом, належить допомога на поховання пенсіонера.
Згідно зі статтею 53 Закону № 1058-IV у разі смерті пенсіонера особам, які здійснили його поховання, виплачується допомога на поховання пенсіонера в розмірі двомісячної пенсії, яку отримував пенсіонер на момент смерті.
Звернення за допомогою на поховання регламентовано нормами розділу V Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846 (далі – Порядок № 22-1).
Відповідно до пункту 5.1 Порядку № 22-1 особа, яка звертається по допомогу на поховання, подає до органу, що призначає пенсію, документ, що посвідчує особу заявника, заяву про виплату допомоги на поховання (додаток 8), свідоцтво про смерть та витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання (додаток 14 до Інструкції з ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24 липня 2008 року № 1269/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25 липня 2008 року за № 691/15382) або довідку про смерть пенсіонера. У разі реєстрації смерті за межами України подається свідоцтво про смерть або інший документ, що підтверджує факт смерті, виданий компетентним органом іноземної держави.
Згідно з пунктом 5.2 Порядку № 22-1 заява про виплату допомоги на поховання та необхідні документи працівником структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб, приймаються у порядку, передбаченому пунктом 4.2 розділу IV цього Порядку, та засобами програмного забезпечення передаються для опрацювання до структурного підрозділу з питань виплати пенсій органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.
Інформація про виплату допомоги на поховання додається до електронної пенсійної справи померлого пенсіонера.
Допомога на поховання виплачується в розмірі, визначеному чинним законодавством.
Допомога на поховання не виплачується в разі смерті особи, яка перебувала на повному державному утриманні (крім випадків, коли поховання здійснюється членами сім`ї або іншою особою).
Відповідно до пункту 14-4 розділу XV Закону № 1058-IV громадянам України, які проживають на тимчасово окупованих територіях України або під час тимчасової окупації територій виїхали на підконтрольну Україні територію, виплата пенсії згідно з цим Законом проводиться за умови неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації. У разі відсутності обміну інформацією між органами пенсійного забезпечення України та Російської Федерації неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації підтверджується повідомленням про це органу Пенсійного фонду в заяві особи про призначення, поновлення та продовження виплати пенсії.
Водночас частиною 1 статті 49 Закону № 1058-IV передбачені випадки припинення виплати пенсії.
Судом установлено, що підставою для прийняття рішення про відмову позивачці в оформленні та виплаті допомоги на поховання була та обставина, що ОСОБА_2 не отримував пенсію на момент смерті.
Відповідач під час розгляду документів, поданих позивачкою, не висловив зауважень щодо їх повноти та достовірності.
Суд зазначає, що не є спірними в межах цієї справи питання правомірності припинення виплати пенсії ОСОБА_2 або наявності підстав для зобов`язання нарахувати та виплатити неотримані ним суми пенсії.
Поряд з цим суд наголошує, що призупинення виплати пенсії жодним чином не позбавляє громадянина України статусу пенсіонера.
При цьому суд акцентує увагу на тому, що згідно з наведеними вище нормами виплата спірної допомоги пов`язується лише з фактом поховання пенсіонера і право на отримання допомоги на поховання має особа, яка здійснила таке поховання. Жодних застережень, обмежень, заборон про виплату такої допомоги особам, що здійснили поховання пенсіонера, якому по тим чи іншим підставам призупинено виплату пенсії, діюче законодавство не містить.
Завданням адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно, у випадку звернення зацікавленої особи з позовом до суду, адміністративний суд повинен надати правову оцінку діям суб`єкта владних повноважень при прийнятті того чи іншого рішення та перевірити його відповідність критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та які закріплені у статті 2 КАС України.
З урахуванням досліджених судом фактичних обставин в контексті вищенаведених норм, враховуючи, що єдиною підставою для відмови позивачу у виплаті допомоги на поховання є неотримання ОСОБА_2 пенсії на момент смерті, суд дійшов висновку, що рішення відповідача про відмову у виплаті позивачці допомоги на поховання пенсіонера є протиправним та підлягає скасуванню.
Відновленням порушеного права позивачки є зобов`язання відповідача виплатити їй допомогу на поховання пенсіонера ОСОБА_2 .
За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.
Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно частин першої та другої статі 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За таких обставин, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірність свого рішення, тому позов необхідно задовольнити.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.
Згідно з матеріалами справи позивач при зверненні до суду з позовом сплатив 1331,20 грн судового збору.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, суд дійшов висновку, що судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 1331,20 грн.
Керуючись статтями 2, 77, 90, 94, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (93404, Луганська область, м. Сіверськодонецьк, вул. Шевченка, буд. 9, код за ЄДРПОУ 21782461) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю. 
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 20.01.2026 № 909230127361 про відмову ОСОБА_1 у виплаті допомоги на поховання померлого батька - ОСОБА_2 .
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 допомогу на поховання померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 в розмірі двомісячної пенсії.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1331,20 грн (одна тисяча триста тридцять одна грн 20 коп.). 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя І.О. Свергун