ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

28 серпня 2026 року | м. Дніпро | справа № 160/28439/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),
суддів: Головко О.В., Добродняк І.Ю., 
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 травня 2026 року (суддя М.В. Дєєв) у справі № 160/28439/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , у якому просила:
- визнати бездіяльність та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити позивачці виплати додаткової винагороди у розмірі 30 000 грн. 00 коп. пропорційно в розрахунку на місяць за періоди часу із 28.02.2022 по 03.04.2022, із 05.11.2022 по 12.12.2022, із 29.05.2023 по 07.06.2023, із 15.10.2023 по 19.10.2023, із 07.11.2023 по 16.11.2023, із вересня по жовтень місяць 2024 року та із березня по травень місяць 2025 року;
- здійснити виплати додаткової винагороди у зв`язку із здійсненням заходів із національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, у розмірі 100 000 грн. 00 коп. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах за період часу із квітня по серпень місяць 2022 року, а також за лютий місяць 2023 року; спільно із зобов`язанням відповідача здійснити виплати додаткової винагороди у розмірі 70 000 грн. 00 коп., а саме за 177 днів виконання бойових завдань у сумі 350 000 грн. 00 коп.
- визнати бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати позивачці компенсації за втрату частини доходів через порушення строків їх виплат у відповідності до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити вказані виплати до фактичної дати виплати згідно пункту 1 прохальної частини. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що бездіяльність стосовно виплати позивачці додаткової винагороди згідно постанови КМУ №168 є протиправною та порушує право позивачки на належне грошове забезпечення. 
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 січня 2026 року у справі № 160/28439/25 залучено до участі у справі в якості співвідповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 травня 2026 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Судом першої інстанції зазначено, що стосовно виплат позивачці за період з 01.03.2022 року по 31.07.2022 року від ІНФОРМАЦІЯ_3 була отримана Довідка з АТ КБ «ПриватБанк» про виконання реєстру зарахування коштів на рахунок позивачки, з якої вбачається про виплати позивачці додаткової грошової винагороди у розмірі 30000 та 100000 відповідно за період з 01.03.2022 по 31.07.2022 року.
Суд першої інстанції з`ясував, що наявна інформація про нараховані і виплачені кошти позивачці у картці особового рахунку позивача за 2022 рік, де зазначено наступне: - за серпень 2022 року було виплачено 100 000 грн додаткову винагороду (інформація в графі 09/2022); - за вересень 2022 року було виплачено 100 000 грн додаткову винагороду (інформація в графі 10/2022, а саме 30 000 грн +70 000 грн); за жовтень 2022 року було виплачено 100 000 грн додаткову винагороду (інформація в графі 11/2022, а саме 30 000 грн +70 000 грн); - за листопад 2022 року було виплачено 39 333 грн 33 коп. додаткову винагороду (інформація в графі 12/2022, а саме 30 000 грн +9 333,33); за грудень 2022 року було виплачено 72 903 грн 23 коп. додаткової винагороди (інформація в графі 01/2023 картки особового рахунку за 2023 рік, а саме 30 000 грн + 42 903,23); - за лютий 2023 року було виплачено 100 000 грн додаткової винагороди ((інформація в графі 03/2023 картки особового рахунку за 2023 рік, а саме 30 000 грн +70 000 грн).
Суд першої інстанції встановив, що позивачці виплачено у спірних періодах додаткову винагороду 30000 або 100000 згідно постанови КМУ №168 належним чином, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Суд першої інстанції зауважив, що на момент виключення зі списків військової частини позивачка мала 58 облікованих днів виконання бойових (спеціальних) завдань з яких 30 днів було оплачено, а отже у відповідача були відсутні правові підстави для нарахування та виплати позивачу одноразової винагороди 70 000 грн за 28 днів, що залишились так як обов`язковою умовою для виплати одноразової винагороди у розмірі 70 000 грн є наявність 30 днів (сумарно обчислених) виконання бойових (спеціальних) завдань.
Відтак, суд першої інстанції дійшов висновку, що спірне грошове забезпечення позивачці сплачено належним чином, що свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник вказує, що згідно матеріалів справи їй протиправно не нараховувалась відповідно до постанови КМУ №168 додаткова винагорода в сумі 30000 грн. за періоди з 28.02.2022 по 03.04.2022, з 05.11.2022 по 12.12.2022, з 29.05.2023 по 07.06.2023, з 15.10.2023 по 19.10.2023, з 07.11.2023 по 16.11.2023, у вересні та жовтні 2024 року, березні-травні 2025 року, в сумі 100000 грн. за періоди із квітня по серпень 2022 року, лютий 2023 року. Вважає, що з 01.04.2024 по 06.01.2025 нею було здійснено виконання бойових завдань протягом 177 днів, а за кожні 30 днів перебування на бойовому завданні позивачка має право на виплату грошової винагороди згідно постанови КМУ №168 у розмірі 70000 грн., однак позивачці винагороду за 150 днів виконання бойових завдань протиправно не виплачено.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що з 01.03.2022 по 31.07.2022 Військова частина НОМЕР_2 , перебувала на фінансовому забезпеченні ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 01.03.2022 року №34 позивачку з 01.03.2022 року зараховано на всі види забезпечення до військової частини НОМЕР_2 , правонаступником якої є військова частина НОМЕР_1 .
Відповідно до довідки від 26.04.2025 року №1288 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України позивачка в період з 04.04.2022 року по 04.11.2022 року, з 13.12.2022 року по 28.05.2023 року, з 08.06.2023 року по 14.10.2023 року, з 20.10.2023 року по 06.11.2023 року, з 17.11.2023 року по 19.04.2024 року, з 23.04.2024 року по 30.06.2024 року, з 09.10.2024 року по 06.01.2025 року брала участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи у Комарській сільській громаді, Волноваського району Донецької області, Вербківській сільській громаді Павлоградського району Дніпропетровської області, Межевському районі Дніпропетровської області, Воздвижівській сільській громаді Пологівського району Запорізької області, Преображенській об`єднаній територіальній громаді Пологівського району Запорізької області.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 25.04.2025 року №134 позивачку виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 26.04.2025 року.
Вважаючи, що військовою частиною допущено протиправну бездіяльність стосовно виплати позивачці винагороди згідно постанови КМУ №168, позивачка звернулась до суду за захистом своїх прав.
Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.
Відповідно до положень статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Кабінет Міністрів України видав постанову від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», якою, серед іншого, передбачив на період дії воєнного стану виплату для військовослужбовців додаткової винагороди.
Відповідно до пункту 1 Постанови № 168 (у первинній редакції) на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000,00 грн щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
З 19.07.2022 абзац перший пункту 1 Постанови № 168 діяв у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 № 793 (застосовується з 24.02.2022) та передбачав, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил України виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30 000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів , - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000,00 грн у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях і заходах.
З метою врегулювання виплати військовослужбовцям Збройних Сил України додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 Постанови № 168, Міністр оборони України видав директиви від 25.03.2022 № 248/1298, від 18.04.2022 № 248/1529, доведені до кожної окремої військової частини (установи) телеграмами (діяли до 01.06.2022), окреме доручення від 23.06.2022 №912/з/29 (чинне з 01.06.2022).
У телеграмі Міністра оборони України від 25.03.2022 №248/1298 був визначений перелік бойових завдань і заходів, які підпадають під поняття «безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів».
Абзацом третім пункту 3 цієї телеграми наказано здійснювати документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах на підставі таких документів: бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконання бойових (спеціальних) завдань.
23.06.2022 Міністр оборони України видав окреме доручення №912/з/29, яке підлягало застосуванню з 01.06.2022, тоді як попередні телеграми Міністра оборони України наказано вважати такими, що з 01.06.2022 не застосовуються (пункти 13, 14 окремого доручення). У пункті 1 вказаного окремого доручення розширено перелік бойових завдань і заходів, які підпадають під поняття «безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів».
Водночас визначений в абзацах третьому і четвертому пункту 3 окремого доручення перелік документів, що підтверджують безпосередню участь військовослужбовців, у тому числі відряджених, у бойових діях або заходах, залишився таким самим, як у телеграмі Міністра оборони України від 25.03.2022 №248/1298.
Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі Порядок №260) затверджено наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260.
Згідно п. 8 розділу І Порядку №260 грошове забезпечення виплачується в поточному місяці за минулий.
Зі змісту матеріалів справи вбачається, що позивачку з 01.03.2022 року зараховано на всі види забезпечення до військової частини НОМЕР_2 . Отже, військова частина НОМЕР_2 не мала обов`язку виплати позивачці додаткової винагороди за 28.02.2022, адже в цей день позивачка не була на забезпеченні у військовій частині НОМЕР_2 . 
Колегія суддів з`ясувала, що у період з 01.03.2022 року по 31.07.2022 року військова частина НОМЕР_2 була на фінансовому забезпеченні у ІНФОРМАЦІЯ_3 , а тому саме останнє здійснювало виплату грошового забезпечення військовослужбовцям військової частини НОМЕР_2 .
Матеріали справи містять подану ІНФОРМАЦІЯ_4 карту особового рахунку військовослужбовця позивачки, за змістом якої позивачці виплачено, з урахуванням п.8 розділу І Порядку №260, додаткову винагороду, яка передбачена постановою КМУ №168: квітень 2022 року – 30000 грн; травень 2022 року – 30000 грн; червень 2022 року – 30000 грн; липень 2022 року – 100000 грн., що також підтверджується наявною у справі довідкою про виконання реєстру зарахування коштів на рахунки одержувачів від АТ КБ «Приватбанк». Ці документи спростовують відомості щодо додаткової винагороди у картці особового рахунку військовослужбовця позивачки, яку подано позивачкою до матеріалів справи.
Також, як правильно дослідив суд першої інстанції, з наявних у матеріалах справи карток особового рахунку військовослужбовця позивачки за 2022 та 2023 роки вбачається, що згідно постанови КМУ №168 позивачці за серпень 2022 року виплачено додаткову винагороду 100000 грн., з 05.11.2022 по 12.12.2022 року виплачено додаткову винагороду в розмірі до 30000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць.
Апеляційний суд зауважує, що матеріали справи не містять передбачених у директивах від 25.03.2022 № 248/1298, від 18.04.2022 № 248/1529, окремому дорученні від 23.06.2022 №912/з/29 документів, які б підтвердили, що у період квітень-червень 2022 року позивачка брала участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів, які є підставою для виплати позивачці додаткової винагороди у збільшеному до 100000 грн. розмірі. Натомість, виплата позивачці у квітні-червні 2022 року додаткової винагороди 30000 грн. спростовує те, що позивачка брала участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів, які є підставою для виплати позивачці додаткової винагороди у збільшеному до 100000 грн. розмірі.
За цих обставин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для визнання протиправною бездіяльності військової частини стосовно виплати позивачці передбаченої постановою КМУ №168 додаткової винагороди у розмірі 30 000 грн. 00 коп. за періоди 28.02.2022 по 03.04.2022, із 05.11.2022 по 12.12.2022, у розмірі 100 000 грн. за період квітень-серпень 2022 року.
Наказом Міністерства оборони України від 25 січня 2023 року № 44, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30 січня 2023 року за №177/39233 (який застосовується з 01 лютого 2023 року) внесено зміни до Порядку № 260, зокрема доповнено цей Порядок новим розділом: "XXXIV. Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану". 
Відтак, з 01 лютого 2023 року особливості виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану визначено розділом XXXIV Порядку №260.
Відповідно до абз. 2 п.2 розділу XXXIV Порядку №260 в редакції наказу Міністерства оборони України № 44 від 25.01.2023, на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується у розмірі 100 000 гривень - тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), та виконують бойові (спеціальні) завдання (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах):
під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно;
у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника;
із здійснення польотів у районах ведення воєнних (бойових) дій, ведення повітряного бою;
у районах ведення воєнних (бойових) дій з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії;
на території противника (в тому числі на території між позиціями військ противника та своїх військ, тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях);
з вогневого ураження повітряних (морських) цілей противника;
з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту;
кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії (поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового базування);
у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів;
з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою.
Згідно абз. 15 п.2 розділу XXXIV Порядку №260 в редакції наказу Міністерства оборони України № 44 від 25.01.2023, на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується у розмірі 30 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань).
Відповідно до абз. 2 п.2 розділу XXXIV Порядку №260 в редакції наказу Міністерства оборони України № 566 від 26.09.2023, на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується у розмірі 100 000 гривень - тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам), та виконують бойові (спеціальні) завдання (у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах):
під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (у тому числі тим, що визначені в абзаці чотирнадцятому цього пункту);
у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника;
із здійснення польотів в повітряному просторі областей України, на територіях яких ведуться воєнні (бойові) дії;
з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії, підрозділу (засобу) протиповітряної оборони;
на території противника (у тому числі на території між позиціями військ противника та своїх військ, тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях);
з вогневого ураження повітряних, морських цілей противника;
з виводу повітряних суден з під удару противника з виконанням зльоту;
кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії (поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового базування);
у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів (медичних підрозділів підсилення);
з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;
у районах ведення воєнних (бойових) дій з розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів у місцях виконання завдань за призначенням згідно з бойовими розпорядженнями.
Згідно абз. 16 п.2 розділу XXXIV Порядку №260 в редакції наказу Міністерства оборони України № 566 від 26.09.2023, на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується у розмірі 30 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань).
Згідно п.4 розділу XXXIV Порядку №260 підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи), у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів:
бойовий наказ (бойове розпорядження);
журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);
рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
З наявної у матеріалах справи картки особового рахунку військовослужбовця позивачки за 2023 рік вбачається, що позивачці за лютий 2023 року у березні 2023 року сплачено додаткову винагороду 100000 грн. згідно постанови КМУ №168.
Також, у картці особового рахунку військовослужбовця позивачки за 2023 рік підтверджено, що позивачці за травень, червень, жовтень, листопад 2023 року, жовтень 2024 року виплачувалась додаткова винагорода згідно постанови КМУ №168 у розмірі до 100000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у бойових діях/забезпечені здійснення заходів.
У свою чергу, матеріалами справи не підтверджено визначеними у п.4 розділу XXXIV Порядку №260 документами, що позивачка у спірних періодах з 29.05.2023 по 07.06.2023, із 15.10.2023 по 19.10.2023, із 07.11.2023 по 16.11.2023, із вересня по жовтень місяць 2024 року та із березня по травень місяць 2025 року виконувала завдання, які згідно абз. 15/16 п.2 розділу XXXIV Порядку №260 передбачають виплату додаткової винагороді у розмірі 30000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання завдань.
Апеляційний суд зауважує, що довідка військової частини НОМЕР_2 від 26.04.2025 року №1288 не належить до вичерпного переліку документів, які наведені у п.4 розділу XXXIV Порядку №260, а також у детективах від 25.03.2022 № 248/1298, від 18.04.2022 № 248/1529, окремому дорученні від 23.06.2022 №912/з/29, що підтверджують право військовослужбовця за виплату додаткової винагороди у розмірі 30000 грн. або 100000 грн. згідно постанови КМУ №168.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для визнання протиправною бездіяльності військової частини стосовно виплати позивачці передбаченої постановою КМУ №168 додаткової винагороди у розмірі 30000 грн. за період з 29.05.2023 по 07.06.2023, із 15.10.2023 по 19.10.2023, із 07.11.2023 по 16.11.2023, із вересня по жовтень місяць 2024 року та із березня по травень місяць 2025 року, у розмірі 100 000 грн. за період лютий 2023 року.
Наказом Міністерства оборони № 339 від 21.05.2024 (застосовується з 01 квітня 2024 року) доповнено Порядок №260 розділом ХХХVI, який визначає особливості виплати одноразової винагороди на період дії воєнного стану.
Згідно п.1 розділу ХХХVI Порядку №260 на період воєнного стану військовослужбовцям додатково виплачується одноразова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в розмірі 70 000 гривень за кожні 30 днів (сумарно обчислених) виконання бойових (спеціальних) завдань:
під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до ротного опорного пункту включно;
на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України;
на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора в районах ведення воєнних (бойових) дій;
на території противника.
Згідно п.2 розділу ХХХVI підтвердження виконання бойових (спеціальних) завдань здійснюється на підставі таких документів:
бойовий наказ (бойове розпорядження);
журнал бойових дій або бойове донесення;
рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про виконання бойових (спеціальних) завдань кожним військовослужбовцем (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) в умовах, визначених пунктом 1 цього розділу.
Відповідно до п.4 розділу ХХХVI виплата одноразової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів військових частин (установ, організацій).
Як правильно дослідив суд першої інстанції, матеріали справи містять рапорти, що передбачені п.2 розділу ХХХVI Порядку №260, які підтверджують виконання позивачкою бойових (спеціальних) завдань, що визначені у п.1 розділу ХХХVI Порядку №260, під час служби у військовій частині НОМЕР_2 протягом саме 58 календарних днів (сумарно). 
Відтак, колегія суддів відхиляє аргументи скаржника про те, що вона виконувала визначені у п.1 розділу ХХХVI Порядку №260 бойові (спеціальні) завдання протягом 150 днів.
Суд першої інстанції вірно встановив, що позивачці нараховано та виплачено одноразову винагороду у розмірі 70 000 грн у липні 2024 року за червень 2024 року за 30 днів (сумарно обчислених) виконання бойових (спеціальних) завдань згідно п.1 розділу ХХХVI Порядку №260. Нарахування позивачці винагороди за решту 28 днів не передбачено, адже вимога у 30 днів визначена пунктом п.1 розділу ХХХVI Порядку №260 не виконана.
Відтак, колегія суддів дійшла висновку, що військовою частиною належним чином виплачено позивачці винагороду згідно п.1 розділу ХХХVI Порядку №260, а отже протиправна бездіяльність військовою частиною не допущена.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що військова частина виплатила позивачці спірні винагороди згідно постанови КМУ №168 належним чином та не допустила стосовно позивачки протиправної бездіяльності, а отже позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Відтак, похідна вимога стосовно компенсації за втрату частини доходів теж задоволенню підлягає.
Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що підстав для скасування рішення суду першої інстанції не існує.
Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 травня 2026 року у справі № 160/28439/25 – без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко 

суддя О.В. Головко 

суддя І.Ю. Добродняк