Справа № 308/11757/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 вересня 2026 року        місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого судді Бедьо В.І., за участю секретаря судового засідання Малиновської І.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою представника позивача Кукси Карини Олександрівни, яка діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, -
В С Т А Н О В И В:
ТОВ «Юніт Капітал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 323641289 від 03.07.2020 року у розмірі 28 700,00 грн, з яких: 10 000,00 грн – заборгованість за тілом кредиту; 18 700,00 грн – заборгованість за процентами за користування кредитом, а також судового збору у розмірі 2 662,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03.07.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 323641289, відповідно до умов якого відповідачу надано кредитні кошти у сумі 10 000,00 грн.
Кредитний договір було укладено в електронній формі з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором 3Z2QQ7E7.
Позивач зазначає, що первісний кредитор належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором та надав відповідачу грошові кошти у сумі 10 000,00 грн шляхом їх перерахування через банк-провайдер, однак останній свої зобов`язання щодо своєчасного та повного повернення кредиту та сплати процентів належним чином не виконав, унаслідок чого утворилася заборгованість.
28.11.2018 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого первісний кредитор мав право відступати ТОВ «Таліон Плюс» права грошової вимоги до боржників, у тому числі майбутні права вимоги.
На виконання вказаного договору факторингу сторонами підписано Реєстр прав вимоги № 98 від 08.09.2020 року, відповідно до якого ТОВ «Таліон Плюс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 323641289 від 03.07.2020 року.
05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01.
Відповідно до Реєстру прав вимоги № 7 від 28.10.2021 року до договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 року право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 323641289 від 03.07.2020 року перейшло від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс».
14.02.2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу № 14/02/2022-01, відповідно до умов якого позивачу відступлено права грошової вимоги до боржників.
Відповідно до Реєстру прав вимоги № 1 від 14.02.2022 року до договору факторингу № 14/02/2022-01 від ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 323641289 від 03.07.2020 року на загальну суму 28 700,00 грн.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом напрвлення йому судової повістки, яка була надіслана рекомендованим поштовим відправленням № R067266380388 на адресу реєстрації громадянина. Проте поштове відправлення було повернуто з відміткою AT «Укрпошта» «адресат відсутній за вказаною адресою», причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав.
У зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалося.
Інші процесуальні дії у справі.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.08.2026 року вказану справу передано на розгляд судді Бедьо В.І.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.08.2026 року відкрито провадження у справі та постановлено проводити її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності у взаємному зв`язку, суд приходить до наступного висновку
Судом встановлено, що 03.07.2020 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 323641289, відповідно до якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти у сумі 10 000,00 грн, а позичальник зобов`язався повернути отримані кошти та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов договору.
Кредитний договір укладено у формі електронного документа та підписано відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора 3Z2QQ7E7.
Перед укладенням кредитного договору відповідач за допомогою мережі Інтернет перейшов на офіційний вебсайт первісного кредитора www.moneyveo.ua, зареєструвався на ньому, створив особистий кабінет позичальника, заповнив та подав заявку на отримання грошових коштів у кредит із зазначенням своїх персональних даних та реквізитів банківської картки, пройшов процедуру верифікації, ознайомився з умовами кредитування та підтвердив згоду з ними, після чого отримав одноразовий ідентифікатор та використав його для підписання кредитного договору.
Наведені обставини підтверджуються кредитним договором № 323641289 від 03.07.2020 року, заявкою на отримання грошових коштів у кредит, довідкою щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі первісного кредитора, Правилами надання грошових коштів у позику та іншими матеріалами справи.
Первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав та надав відповідачу кредитні кошти у сумі 10 000,00 грн шляхом перерахування через банк-провайдер, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, у тому числі довідкою та письмовими поясненнями первісного кредитора щодо перерахування коштів відповідачу.
Оцінка суду.
Між сторонами виник спір щодо стягнення заборгованості за кредитним договором.
Специфіка спірних правовідносин свідчить про те, що для правильного вирішення спору необхідно встановити:
1.чи було укладено кредитний договір з відповідачем;
2.чи були надані відповідачу кредитні кошти;
3.чи перейшло до ТОВ «Юніт Капітал» право вимоги за спірним кредитним договором;
4.чи наявні підстави для стягнення заборгованості та в якому розмірі.
Відповідаючи на вказані питання, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій, у тому числі електронній, формі.
Згідно зі ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а воля сторін виражена за допомогою електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
За змістом ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони у належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Особливості укладення договорів в електронній формі визначаються Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до ч.ч. 3, 4, 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти однією стороною та її прийняття другою стороною.
Частиною дванадцятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями та підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин повинен бути підписаний сторонами, моментом його підписання є, зокрема, використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що кредитний договір № 323641289 від 03.07.2020 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1 був укладений у належній письмовій електронній формі.
Такий висновок узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними, зокрема, у постановах від 23.03.2020 року у справі № 404/502/18, від 09.09.2020 року у справі № 732/670/19 та від 12.01.2021 року у справі № 524/5556/19.
Матеріалами справи підтверджується, що саме відповідач ініціював отримання кредиту, заповнив відповідну заявку, зазначив необхідні персональні та платіжні дані, пройшов процедуру ідентифікації та підписав договір одноразовим ідентифікатором 3Z2QQ7E7.
Факт надання відповідачу кредитних коштів у сумі 10 000,00 грн підтверджується доказами, наданими позивачем, які суд оцінює у сукупності з іншими матеріалами справи.
Доказів, які б спростовували факт укладення кредитного договору чи отримання кредитних коштів, відповідачем суду не надано.
Доказів належного виконання зобов`язань та повного погашення заборгованості за кредитним договором № 323641289 від 03.07.2020 року відповідач також не надав.
Щодо переходу права вимоги суд зазначає наступне.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином.
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
28.11.2018 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01.
На виконання вказаного договору сторонами підписано Реєстр прав вимоги № 98 від 08.09.2020 року, згідно з яким до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 323641289 від 03.07.2020 року.
05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01.
Відповідно до Реєстру прав вимоги № 7 від 28.10.2021 року до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 323641289 від 03.07.2020 року.
14.02.2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу № 14/02/2022-01.
Відповідно до Реєстру прав вимоги № 1 від 14.02.2022 року до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 323641289 від 03.07.2020 року на загальну суму 28 700,00 грн.
Факт фінансування за договорами факторингу підтверджується відповідними документами, актом звірки взаємних розрахунків, протоколом узгодження предмета факторингової операції, а також платіжними інструкціями, долученими до матеріалів справи.
Таким чином, наявними у справі доказами підтверджено безперервний перехід права вимоги від первісного кредитора ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», у подальшому – до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», а надалі – до ТОВ «Юніт Капітал».
Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона – фактор – передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони – клієнта – за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи – боржника.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав, а також право вимоги, яке виникне в майбутньому.
Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.
Суд враховує, що договори факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року та № 05/0820-01 від 05.08.2020 року були укладені до моменту фактичного переходу відповідного права вимоги за кредитним договором відповідача.
Разом з тим умовами зазначених договорів факторингу прямо передбачено можливість відступлення як наявних, так і майбутніх прав вимоги, а безпосередній перехід права вимоги щодо конкретного боржника відбувався з моменту підписання відповідного Реєстру прав вимоги.
Право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 323641289 від 03.07.2020 року було включено до Реєстру прав вимоги № 98 від 08.09.2020 року, а надалі – до Реєстру прав вимоги № 7 від 28.10.2021 року та Реєстру прав вимоги № 1 від 14.02.2022 року.
Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Доказів визнання недійсними вказаних договорів факторингу або окремих їх положень матеріали справи не містять.
За змістом ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови одержання повідомлення про відступлення права грошової вимоги.
Разом з тим неповідомлення боржника про зміну кредитора не припиняє його зобов`язання та не звільняє від обов`язку погасити заборгованість.
Матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем заборгованості ні первісному кредитору, ні наступним кредиторам.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Частиною першою ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
З наданих позивачем розрахунків заборгованості вбачається, що загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором становить 28 700,00 грн, яка складається з: 10 000,00 грн – заборгованості за тілом кредиту; 18 700,00 грн – заборгованості за процентами за користування кредитом; 0,00 грн – заборгованості за штрафними санкціями.
Розмір заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога», розрахунком заборгованості ТОВ «Таліон Плюс», витягами з Реєстрів прав вимоги, випискою з особового рахунку за кредитним договором за період з 14.02.2022 року по 15.06.2026 року та іншими письмовими доказами, наявними у матеріалах справи.
ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» додаткових нарахувань за кредитним договором не здійснювали.
У період перебування права вимоги у ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» відповідачем погашення заборгованості за кредитним договором не здійснювалося.
Станом на дату подання позовної заяви на рахунки ТОВ «Юніт Капітал» платежів у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від відповідача не надходило.
Доказів на спростування наданого позивачем розрахунку відповідач суду не подав.
За таких обставин суд доходить висновку, що позивачем доведено факт укладення кредитного договору, надання відповідачу кредитних коштів, неналежного виконання ним своїх договірних зобов`язань, розмір заявленої до стягнення заборгованості та належний перехід права вимоги до ТОВ «Юніт Капітал».
Отже, вимоги ТОВ «Юніт Капітал» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 323641289 від 03.07.2020 року у розмірі 28 700,00 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн суд зазначає наступне.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: копію договору про надання правничої допомоги № 20/01/26-02 від 20.01.2026 року; копію Додаткової угоди № 25770338500 від 19.06.2026 року; копію Акта прийому-передачі наданих послуг; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю; копію довіреності адвоката; копію довіреності представника позивача.
Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу учасник справи подає докази щодо обсягу наданих адвокатом послуг і виконаних робіт та їх вартості.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.
Верховний Суд у постанові від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19 зазначив, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи за умови підтвердження їх розміру та обсягу наданих послуг відповідними доказами незалежно від того, чи вони вже фактично сплачені, чи лише підлягають сплаті.
Враховуючи характер та складність спору, обсяг виконаної представником роботи, ціну позову, надані докази та відсутність заперечень відповідача щодо неспівмірності заявлених витрат, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір у розмірі 2 662,40 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, підтверджених доказами, дослідженими судом, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
З цих підстав, керуючись статтями 2, 5, 10-13, 76-81, 133, 137, 141, 247, 258-259, 263-265, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 204, 205, 207, 512, 514, 525, 526, 530, 610, 611, 612, 638, 1054, 1055, 1077, 1078, 1082 Цивільного кодексу України, суд, -
У Х В А Л И В:
Позов представника позивача Кукси Карини Олександрівни, яка діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (ЄДРПОУ 43541163, місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 34, офіс 333) заборгованість за кредитним договором № 323641289 від 03.07.2020 року у розмірі 28 700,00 (двадцять вісім тисяч сімсот) гривень 00 копійок, з яких: 10 000,00 (десять тисяч) гривень 00 копійок – заборгованість за тілом кредиту; 18 700,00 (вісімнадцять тисяч сімсот) гривень 00 копійок – заборгованість за процентами за користування кредитом, та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 (сім тисяч) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (ЄДРПОУ 43541163, місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 34, офіс 333) судовий збір у розмірі 2 662,40 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок.
Рішення може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області Бедьо В.І.