Головуючий у суді першої інстанції: Соловйов О.Л.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа № 757/6883/26-п
провадження № 33/824/2859/2026 

14 липня 2026 року Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Шкоріної О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який займає посаду голови комісії з припинення політичної партії «Партія промисловців і підприємців України» (код ЄДРПОУ 21715677),

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.212-21 КУпАП України 

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Печерського районного суду м. Києва від 07 травня 2026 року, -

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення № 50-32/12 від 06.01.2026 вбачається, що ОСОБА_1 , як голова комісії з припинення політичної партії «Партія промисловців і підприємців України» порушив порядок подання Звіту, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 212-21 КУпАП. 
Постановою Печерського районного суду м. Києва від 07 травня 2026 року  ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.212-21 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 гривень..
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 665, 60 гривень.
Відповідно до змісту оскаржуваної постанови ОСОБА_1 , будучи головою комісії з припинення політичної партії «Партія промисловців і підприємців України», не подав до Національного агентства з питань запобігання корупції Звіт політичної партії про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за ІІІ квартал 2025 року, шляхом його заповнення на офіційному вебсайті НАЗК, про що свідчать Списки (пункт 25), оприлюднені на офіційному вебсайті Національного агентства з питань запобігання корупції, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.212-21 КУпАП.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням,  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову Печерського районного суду м. Києва від 07 травня 2026 року скасувати та закрити провадження. 
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що він повідомив суд про те, що за подання Звіту у Партії відповідає ОСОБА_2 , інформація щодо якого міститься в ЄДР;  ОСОБА_1 уповноважений тільки на здачу документів Партії до архіву; суд не передав справу за місцем реєстрації ОСОБА_1 .
Від Національного агентства з питань запобігання корупції 14 липня 2026 року до суду надійшли пояснення.
В судове засідання не з`явились учасники справи, судове повідомлення про місце, день і час розгляду справи 18 травня 2026 року було направлено до електронного кабінету ОСОБА_1 та НАЗК і доставлено цього ж дня, причини своєї неявки учасники справи суду не повідомили, а тому суд вважав за можливе розглянути справу в їх відсутність.
Переглянувши справу за апеляційною скаргою, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що підстави для її задоволення відсутні, у зв`язку з наступним.
Згідно положень ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.
Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.212-21 КУпАП, суд першої інстанції виходив із того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення підтверджується наявними доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 6 січня 2026 року № 50-32/12 стосовно ОСОБА_1 , повідомленням на сайті НАЗК про неподання звіту про майно, доходи і зобов`язання фінансового характеру політичною партією «Партія промисловців і підприємців України» за ІІІ квартал 2025 року, копію заяви про заміну голови комісії з припинення (ліквідатора) політичної партії, заяву про надання згоди на виконання повноважень голови комісії з припинення (ліквідатора) політичної партії, правовий висновок щодо відповідності вимогам Конституції та законів України, статуту (положенню) громадського формування документів, поданих для державної реєстрації зміни складу комісії з припинення (ліквідаційної комісії), голови комісії або ліквідатора «Партії промисловців і підприємців України», повідомленням про надання пояснень та складання протоколу №50-20/98695-25 від 5 грудня 2025 року, повідомленням про надання пояснень та складання протоколу № 50-20/102507-25 від 23 грудня 2025 року, актом №50-29/5-1 від 5 січня 2026 року про неявку ОСОБА_1 , повідомленням щодо ознайомлення з протоколом про адміністративне правопорушення № 50-21/873-26 від 7 січня 2026 року, повідомленням щодо направлення протоколу про адміністративне правопорушення №50-21/4061-26 від 23 січня 2026 року.
Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Положеннями ст.1 КУпАП передбачено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно з вимогами ст.7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Статтею 8 КУпАП встановлено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.
Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин і доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.
Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Статтею 62 Конституції України визначено, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч.ч. 9, 21, 23 ст. 17 Закону України «Про політичні партії в Україні» (далі - Закон) політична партія щоквартально, не пізніше ніж на сороковий день після закінчення звітного кварталу, зобов`язана подати до Національного агентства з питань запобігання корупції звіт про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру (у тому числі її місцевих організацій, які у встановленому порядку набули статусу юридичної особи) шляхом його заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції.
Відповідно до пп. 3 та 4 розділу III Порядку подання Звіту політичної партії про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру, затвердженого наказом Національного агентства від 19 лютого 2021 року № 102/21 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 квітня 2021 року № 507/36129 (далі - Порядок) - політична партія подає до Національного агентства Звіт про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за квартал. Якщо останній день строку подання Звіту політичної партії про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру (далі - Звіт) припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, днем завершення строку подання Звіту є перший за ним робочий день. Таким чином, останнім днем подання Звіту за ІІІ квартал 2025 року є 10 листопада 2025 року.
Протягом 10 календарних днів з дня завершення строку на подання політичними партіями звітів про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру Національне агентство з питань запобігання корупції на своєму офіційному веб-сайті оприлюднює список політичних партій, які не подали свої звіти у визначений цим Законом строк, та забезпечує притягнення винних осіб до відповідальності, передбаченої законом.
Звіти політичних партій про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру (в тому числі подані з порушенням встановленого цим Законом строку) перевіряються Національним агентством з питань запобігання корупції у строк, що не перевищує 60 днів з дня їх надходження.
За результатами перевірки звітів політичних партій про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру уповноважена особа Національного агентства з питань запобігання корупції складає висновок, у якому відображаються результати проведеного аналізу, а також детальний виклад змісту всіх порушень із зазначенням ужитих заходів реагування (у разі виявлення порушень).
У пункті «25» вищевказаного списку зазначено політичну партію «Партія промисловців і підприємців України», що підтверджує неподання головою комісії з припинення партії Звіту за ІІІ квартал 2025 року.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 аргументує помилковість висновків суду щодо його винуватості, зокрема тим, що за подання Звіту у Партії відповідає ОСОБА_2 , інформація щодо якого міститься в ЄДР, а ОСОБА_1 уповноважений тільки на здачу документів Партії до архіву. 
Проте, такі доводи апеляційної скарги суд не приймає та вважає їх не обґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи та встановленими судом першої інстанції обставинами.
Відповідно до ч. 2 ст.21 Закону України «Про політичні партії» (далі - Закону), заборона діяльності політичної партії тягне за собою припинення діяльності політичної партії, розпуск її керівних органів, обласних, міських, районних організацій і первинних осередків та інших структурних утворень, передбачених статутом партії, виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомостей про членів таких органів (крім керівника), припинення членства в політичній партії, а також прийняття центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації (легалізації) об`єднань громадян, інших громадських формувань, та його територіальними органами рішень про припинення політичної партії та її структурних утворень відповідно.
Відповідно до ч. 3 ст.21 Закону, у разі якщо в рішенні суду про заборону діяльності політичної партії не призначена комісія з припинення (ліквідаційна комісія) політичної партії, її структурних утворень, які мають статус юридичної особи, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації (легалізації) об`єднань громадян, інших громадських формувань, або його територіальні органи призначають голову, членів такої комісії або ліквідатора політичної партії, її структурних утворень в рішенні про їх припинення. Головою комісії з припинення (ліквідаційної комісії) або ліквідатором призначається, якщо інше не встановлено рішенням суду, керівник органу управління політичної партії або особа, яка згідно з відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, має право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності, а якщо такі керівник та особа відсутні або повідомили про відмову від виконання відповідних обов`язків у формі заяви, справжність підпису на якій нотаріально засвідчено, - інша особа, яка надала на це свою згоду у формі заяви, справжність підпису на якій нотаріально засвідчено.
За заявою голови, члена комісії з припинення (ліквідаційної комісії) або ліквідатора політичної партії, її структурного утворення, справжність підпису на якій нотаріально засвідчено, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації (легалізації) об`єднань громадян, інших громадських формувань, або його територіальні органи здійснюють заміну голови, члена такої комісії або ліквідатора відповідно на іншу особу, яка надала на це свою згоду у формі заяви, справжність підпису на якій нотаріально засвідчено. Заява голови, члена комісії з припинення (ліквідаційної комісії) або ліквідатора політичної партії, її структурного утворення не вимагається у разі смерті фізичної особи, визнання судом фізичної особи безвісно відсутньою, оголошення судом фізичної особи померлою, обмеження цивільної дієздатності фізичної особи на підставі рішення суду, визнання судом фізичної особи недієздатною. (ч. 4 ст.21 Закону).
До комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється (ч. 4 ст. 105 ЦК України).
Відповідно до ч.5 ст.104 Цивільного кодексу України юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.
Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань політична партія «Партія промисловців і підприємців України» перебуває в стані ліквідації, тобто не має статусу юридичної особи, що припинила свою діяльність. Також згідно даних з витягу, ОСОБА_1 вказаний як керівник та голова комісії з припинення, а Стішковський Д.В. вказаний як представник.
Крім того, в матеріалах справи міститься нотаріально завірена копія заяви про згоду ОСОБА_1 на призначення головою комісії з припинення (ліквідаційної комісії). 
Враховуючи норми ст. 19 Закону, а також приписи ст.ст. 7, 9, 23, 24 КУпАП, суб`єктом вчинення правопорушення, передбаченого ст. 212-21 КУпАП, є керівник партії або його уповноважена особа.
Таким чином, станом на дату складання протоколу про адміністративне правопорушення уповноваженою особою для подання звіту політичної партії, що перебуває у стані ліквідації, однак відомості щодо припинення діяльності якої у Єдиному реєстрі відсутні, є ОСОБА_1 . 
Враховуючи наведене, ОСОБА_1 , як голова комісії з припинення юридичної особи, тобто уповноважена особа, всупереч вимогам ст. 17 Закону не забезпечив подання Звіту за III квартал 2025 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачене ст. 212-21 КУпАП, що підтверджується сукупністю наявних у справі доказів. 
Посилання скаржника н те, що суд не передав справу за місцем реєстрації ОСОБА_1 правового значення не мають та не впливають на правильність висновків суду, оскільки в цій справі ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення як посадова особа - голова ліквідаційної комісії з припинення політичної партії, а не як фізична особа.
Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, а отже відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.
Дослідивши наведені вище докази, які є належними та допустимими, у їх сукупності та взаємозв`язку, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про доведеність вини  ОСОБА_1 , як уповноваженої особи політичної партії на подання Звіту, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.212-21 КУпАП, та наявність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Печерського районного суду міста Києва від 07 травня 2026 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: О.І. Шкоріна