Справа № 932/20037/25
 
Провадження № 2-а/932/302/25

 
Р І Ш Е Н Н Я
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2026 року м. Дніпро

Шевченківський районний суд міста Дніпра в складі головуючого судді Рибкіна О.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Гергель Катерина Олександрівна, до поліцейської 1 взводу 3 роти батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області капрала поліції Федченко Анжеліки Борисівни, Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Гергель Катерина Олександрівна, звернувся з адміністративним позовом до поліцейської 1 взводу 3 роти батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області капрала поліції Федченко Анжеліки Борисівни, Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, в обґрунтування якого зазначив, що 09.12.2025 року о 12 год. 13 хв. поліцейським 1 взводу 3 роти УПП батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль УПП у Київській області капралом поліції Федченко Анжелікою Борисівною (Відповідач-1) було складено відносно ОСОБА_1 , який 09.12.2025 року керував транспортним засобом «TOYOTA C-HR HYBRID», державний номерний знак НОМЕР_1 , постанову серії ЕНА № 6309739 про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 4 ст. 122 КУпАП, а саме: «09.12.2025 року 12 год 10 хв. Дорога МОЗ Київ-Харків 68 км, водій керуючи ТЗ на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою, рухався зі швидкістю 163 км/год, при дозволених 110 км/год, чим перевищив максимально дозволену швидкість на 53 км/год. Швидкість вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості руху приладом TRUCAM TC008343 Бк472350, 474005, чим порушив п. 12.9.б ПДР – Перевищення водіями ТЗ встановлених обмежень швидкості руху передбач. Знаками 3.29, 3.30, 3.31».
Позивач не допускав зазначеного нібито порушення, яке було зафіксовано з порушенням приписів законодавства, Відповідач не має належних та допустимих доказів такого порушення.
09.12.2025 року 12 год. 10 хв. ОСОБА_1 рухався дорогою МОЗ Київ-Харків на «TOYOTA C-HR HYBRID», державний номерний знак НОМЕР_1 , сірого кольору. Рухаючись на ТЗ відрізком дороги в районі 68 км, водія було зупинено патрульною поліцією та повідомлено, що таким було порушено п. 12.9.б ПДР, а саме перевищено встановлене обмеження швидкості руху, передбачене знаками 3.29, 3.30, 3.31.
Однак до моменту зупинки водія патрульною поліцією, жодного зазначеного в постанові дорожнього знаку не було. Окрім того, не було і попереджувальних знаків про здійснення відеофіксації – 5.70 та 5.76.
Не було водієм створено і аварійної обстановки, що передбачає стаття КУпАП, за якою перебачено відповідальність, зазначену в постанові.
Лазерний вимірювач швидкості руху прилад TRUCAM поліцейський тримав в руках та взагалі здійснення фіксації швидкості руху ТЗ здійснювалось поліцейськими з кущів. У Позивача виникає розумний сумнів щодо коректності результатів вимірювання швидкості руху його ТЗ приладом TRUCAM.
Під час розгляду адміністративної справи у поліцейських були відсутні докази вчинення правопорушення Позивачем, що є підставою для скасування постанови. 
Згідно з ст. 31 Закону "Про Національну поліцію" № 580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема, перевіряти документи особи, опитувати осіб, зупиняти транспортні засоби, застосовувати технічні прилади та технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
Статтею 40 Закону № 580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою: 1) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Тобто, положення Закону № 580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Відповідно до оскаржуваної постанови Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, у зв`язку з порушенням ПДР за перевищення встановленої швидкості руху за межами населеного пункту. У постанові вказано, що швидкість автомобіля під керуванням Позивача вимірювалась приладом TruCam.
Контроль швидкості руху транспортних засобів здійснюється лише в місцях, які облаштовані відповідним знаком про здійснення відеофіксації (дорожній знак 5.70 ПДР), оскільки вимоги ч. 2 ст. 40 Закону № 580-VIII, передбачають, що інформація щодо встановленої відеотехніки і сама відеотехніка фіксації правопорушень повинна бути розміщена на видному місці.
Відповідно до Правил дорожнього руху знак 5.70 «Фото, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху», інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів.
Разом з тим, неодноразово судами під час розгляду аналогічних справ було зауважено, що прилад TruCam при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу не може триматися руками інспектора поліції, а повинен бути стаціонарно вмонтованим, що доводиться приписами ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», в якій зазначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення правил дорожнього руху.
Отже, відповідно до наведеної норми працівники поліції можуть розміщувати автоматичну фото та відеотехніку по периметру доріг, зокрема стаціонарно встановлювати вимірювальний пристрій, оскільки термін «монтувати/розміщувати» не можна ототожнювати із використанням в інший спосіб, зокрема тримати в руках. 
Лазерний вимірювач швидкості TruCam в момент фіксації правопорушення тримався поліцейським в руках, а також фіксація нібито правопорушення здійснювалась не в зоні дії дорожнього знаку 5.70, з огляду на його відсутність на дорозі.
Тобто, з матеріалів адміністративної справи неможливо встановити об`єктивну сторону адже оскаржувана постанова не містять достатніх відомостей про факт належної фіксації допущеного правопорушення належно встановленим технічним приладом.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. З огляду на відсутність належних доказів допущення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 4 ст. 122 КУпАП, притягнення Позивача до адміністративної відповідальності є неправомірним.
Просить суд: визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕНА № 6309739 про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 4 ст. 122 КУпАП; провадження у справі закрити; стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8500,00 грн. та витрати на оплату судового збору в розмірі 484,48 грн. 
Представник відповідача поліцейської Федченко А.Б. (далі Відповідач-1) надав суду відзив, в якому зазначив, що під час несення служби на території обслуговування БПП в м. Бориспіль УПП у Київській обл. ДПП, за адресою: Київська обл., автодорога М-03 Київ-Харків 68км, 09.12.2025 року екіпажем "Лемур-202" за допомогою лазерного вимірювача швидкості LTI 20/20 ТгuСаm (серійний номер ТС008343) було виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме транспортний засіб Тоуоtа С-НR Нуbrіd номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням позивача, що рухався на автомобільній дорозі М-03 Київ-Харків 68км з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою, рухався зі швидкістю 163 км/год, при дозволеній максимальній швидкості руху 110 км/год, чим скоїв адміністративне правопорушення, за яке частиною четвертою статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність. Швидкість вимірювалась приладом ТгuСаm ТС008343. Фіксація даної події відбувалась за допомогою нагрудного відео-реєстратора № 472350 та 474005.
Лазерний вимірювач швидкості LТІ 20/20 ТгuСаm отримав сертифікат відповідності від 23.12.2020 № UА-ТR/001 22 054-20 дія цього сертифікату розповсюджується на прилади із заводськими/серійними номерами зазначеними у п. 2 зворотної сторони сертифікату. Також прилад отримав сертифікат перевірки типу № UА.ТКR.001 241-18 Rev.0 від 26.12.2018 року.
Можливість використання виробу «LТІ 20-20 ТгuСАМ», виробництва LаsегТесhnоlоgуІnc., також підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 24.12.2020 року № 04/05/02/-3562, який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування АЕS відповідно до ДСТУ ІSО/IЕS 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» від 16.02.2021 № 1231-IX, який набув чинності 17.03.2021, було внесено зміни до Закону України «Про Національну поліцію», з урахуванням яких, частина перша статті 40 вказаного закону виглядає наступним чином - «...Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою: 1) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху...».
Зазначене свідчить, що стаття 40 Закону України «Про Національну поліцію» в редакції до 17.03.2021 стосувалась виключно автоматичної фото- і відеотехніки. Проте положення вказаної статті закону в редакції після 17.03.2021 суттєво змінені та надають поліції право розміщувати по зовнішньому периметру доріг фото- і відеотехніку, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, при цьому зазначене поширюється на технічні засоби які працюють як і в автоматичному режимі, так і не в автоматичному режимі.
Зазначене свідчить, що стаття 40 Закону України «Про Національну поліцію» в редакції до 17.03.2021 стосувалась виключно автоматичної фото- і відеотехніки. Проте положення вказаної статті закону в редакції після 17.03.2021 суттєво змінені та надають поліції право розміщувати по зовнішньому периметру доріг фото- і відеотехніку, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, при цьому зазначене поширюється на технічні засоби які працюють як і в автоматичному режимі, так і не в автоматичному режимі.
Згідно інструкції по експлуатації «Посібник користувача» та свідоцтва про повірку (міститься в матеріалах справи) вимірювач ТгuСАМ можна використовувати у ручному режимі. Зазначене свідчить, що лазерний вимірювач ТгuСАМ відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань та, відповідно, може розміщуватись безпосередньо в руках поліцейського при використанні по зовнішньому периметрі дороги для виявлення та фіксування правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху щодо перевищень встановлених обмежень швидкості руху транспортними засобами на вулично-шляховій мережі (абзац 1, 3 сторінки 4 Посібника).
Відповідно до свідоцтва про повірку приладу, за результатами повірки встановлено, що прилад відповідає вимогам технічної документації на вимірювач (інструкції по експлуатації), а максимальна допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах становить ±2 км/год в діапазоні від 2 км/год до 200 км/год.
Зазначає, що прилад LТІ 20/20 ТгuСАМ відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Також зазначає, якщо не буде отримано достовірне вимірювання швидкості руху, то притягнення до адміністративної відповідальності виключається. 
Вимірювач швидкості LТІ 20/20 ТгuСАМ використовується у відповідності до Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05.06.2014 №1314-VІІ.
Відповідно до п. 12.9б ПДР України та п. 12.6ґ ПДР України водієві, зокрема, забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29 3.29 "Обмеження максимальної швидкості", 3.31 3.31 "Зона обмеження максимальної швидкості" або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «й» пункту 30.3 цих Правил;
Відповідно до п. 12.6ґ ПДР України, поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.51 5.51 "Початок населеного пункту" дозволяється рух зі швидкістю: максимальна дозволена швидкість руху на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою — не більше 110 км/год.
Відповідно до змісту фабули оскаржуваної постанови, 09.12.2025 транспортний засіб Тоуоtа С-НR Нуbrіd номерний знак НОМЕР_1 під керуванням Позивача рухався зі швидкістю 163 км/год, чим перевищив максимальну дозволену швидкість на 53 км/год, та відповідно до ч. 4 ст. 122 КУпАП був притягнутий до відповідальності, оскільки перевищив встановлене обмеження швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину.
Вплинути на результати вимірювання для людини (умисно чи випадково) є фізично неможливим. Твердження представника Позивача про можливий вплив інспектора поліції на результати вимірювань є очевидно неспроможним.
Крім того твердження представника Позивача, щодо фіксації швидкості руху транспортного засобу під керування Позивача «з кущів» спростовуються і відеозаписом з нагрудного відео-реєстратора інспекторів поліції, на яких зафіксований момент фіксації швидкості руху транспортного засобу Тоуоtа С-НR Нуbrіd номерний знак НОМЕР_1 .
Щодо відсутності на автомобільній дорозі М-03 Київ-Харків знаків 3.29, 3.30,3.31 та знаків 5.70 та 5.76 зазначає наступне.
Сам факт руху транспортного засобу поза населеним пунктом по автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою покладає на водія обмеження максимальної швидкості руху до 110 км/год.
Тому твердження представника Позивача про відсутність знаків 3.29, 3.30,3.31 є таким, що не має сенсу, оскільки обмеження швидкості на ділянці дороги М-03 Київ-Харків 68 км, пов`язане не з наявністю даних знаків, а із положеннями, п. 12.6 пп. Ґ, тобто із конфігурацією дороги, зокрема із рухом по дорозі із двома окремими проїзними частинами, що розділені розділювальною смугою.
Що ж до розміщення знаків «фотофіксація» зазначає, що в чинній редакції правил дорожнього руху передбачено лише один знак із схожим формулюванням, це знак 5.76 "Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху", тоді як знак 5.70 на який посилається представник Позивача має значення "Зміна схеми руху", що очевидно не має жодного відношення до фіксації швидкості руху. В той же час із самої назви знаку 5.76 «Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху» вбачається, що цей знак є таким, що попереджає про можливість розміщення на автомобільних дорогах комплексів автоматичної фіксації порушень правил дорожнього руху, як «Каскад».
В той же час, як видно із назви оскаржуваної постанови остання є постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.
Крім того, лазерний вимірювач ТгuСаm використовується, та використовувався 09.12.2025 саме в ручному режимі.
Просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі.
Представник позивача надала суду відповідь на відзив, в якій, зокрема, зазначила, що «Посібник користувача» на вимірювач TRUCAM, на який посилається представник Відповідача1, є навіть не підзаконним нормативно правовим актом, а лише інструкцією до експлуатації приладу. Лист ДП «Укрметртестстандарт» № 22-38/49 від 01.10.2019 року, на який зроблено посилання Відповідачем, не є нормативно-правовим актом, який змінює чи припиняє порядок використання та розміщення засобів автоматичної фото- і відеотехніки для фіксації виявлених порушень правил дорожнього руху та тим більше не має вищої юридичної сили за закон. Натомість, ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», надано роз`яснення які технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення та яким способом може застосовувати поліція під час виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом. Зазначеною нормою надано виключний перелік способів застосовування технічних приладів: закріплювати на однострої, у/на безпілотних повітряних суднах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції; монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель. Тобто, законом, який має вищу юридичну силу, не передбачено такого способу застосовування як тримання в руках технічних приладів. Таким чином, оскільки доказів закріплення (розміщення) в порядку, передбаченому ст.40 Закону патрульним поліцейським лазерного вимірювача швидкості TRUCAM, що у розумінні положень статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» є технічним засобом з виявлення та/або фіксації правопорушень, відповідачем не надано, а відтак такий не може вважатися технічним засобом, що здійснює вимірювання швидкості, результати якого можуть розглядатися судом як доказ у справі.
Також зазначає, що на думку відповідача, позивач мав орієнтуватись на дорожню розмітку для розуміння тих чи інших обмежень швидкості. Однак, постанову серії ЕНА № 6309739 винесено патрульним поліцейським з посиланням на порушення конкретного п. ПДР України 12.9б: «Водієві забороняється: перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил» Посилання на п. 12.6г зроблено з метою визначення максимальної швидкості, а не виду дороги, як про те намагається визначити Відповідач. А пункт 12.9б ПДР України передбачає вид правопорушення саме за перевищення швидкості на ділянці дороги, де встановлено знаки, а вид дороги з урахуванням дорожньої розмітки жодним чином в зазначеній нормі не зазначено. Тобто за змістом постанови правопорушення полягало саме нібито за перевищення швидкості на ділянці дороги, де встановлено дорожні 3.29, 3.31. Натомість же, матеріали справи не містять доказів встановлення дорожніх знаків 3.29, 3.31 на ділянці дороги, на якій було зупинено позивача та складено постанову про адміністративне правопорушення. 
У відповідь на запит адвоката до Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Київській області отримано листа, відповідно до змісту котрого, за неможливості надати актуальну схему організації дорожнього руху запитуваної ділянки автомобільної дороги М-03 Київ – Харків – Довжанський, служба повідомила, що «що стан покриття та засобів організації дорожнього руху фіксується Поліцією на момент скоєння дорожньо-транспортної події». З відеозаписів, долучених Відповідачем до відзиву не вбачається фіксації наявності дорожніх знаків на ділянці дороги, на котрій було зафіксовано та складено постанову про адміністративне правопорушення відносно позивача. Таким чином, відповідачем не доведено, що правопорушення, щодо котрого було складено постанову, було вчинено позивачем.
Представник Відповідача-1 надав суду заперечення на відповідь на відзив, в яких, зокрема, зазначив, що зі змісту ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» очевидно, що положення що дозволяють розміщувати ті чи інші технічні прилади на однострої чи на зовнішньому периметру дороги стосуються саме технічних засобів зазначених в п. 1 та 2, тоді як самою ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію» їх передбачено 5. Твердження Представника Позивача про те, що перелік способів використання технічних приладів є вичерпним є помилковим. За таких обставин стає зрозумілим, що питання щодо того, чи розповсюджуються положення ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» щодо розміщення тих чи інших технічних пристроїм на лазерний вимірювач ТгuСаm, пов`язане із питанням, чи відноситься лазерний вимірювач ТгuСаm до технічних засобів зазначених в п. 1 - 2 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію». Звертає увагу, що відповідно до сертифікату перевірки типу UА.ТR.001 241-18 Rev 0, що долучений до відзиву на позовну заяву, лазерний вимірювач ТгuСаm є засобом вимірювальної техніки, тобто не відноситься до фото і відеотехніки чи технічних приладів з виявлення тих чи інших загроз. Відтак, лазерний вимірювач ТгuСаm не є таким технічним засобом, що віднесені ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» до п. 1-2, а від так на нього не розповсюджуються положення, щодо дозволяють розміщувати пристрої зазначені в п. 1-2 на однострої чи зовнішньому периметру доріг.
Представник позивача надала суду додаткові пояснення у справі, в яких, зокрема, зазначила, що в відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію»: «Поліція може застосовувати такі превентивні заходи: застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису». Тобто жодних засобів вимірювальної техніки в ст. 31 не передбачено. 
Інструкція із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затверджена наказом МВС України №1026 від 18.12.2018 року, та Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року, також передбачає застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. 
Тобто жодних засобів вимірювальної техніки Інструкціями не передбачено. 
Закон України «Про метрологію та метрологічну діяльність», на який посилається представник Відповідача 1 у відзиві, як на підставу застосування TRUCAM, містить наступні умови застосування: «Методики вимірювань у сфері законодавчо регульованої метрології, що є обов`язковими до застосування, визначаються в нормативно-правових актах або в нормативних документах, на які є відповідні посилання в нормативно правових актах.
Повноваження центральних органів виконавчої влади, інших державних органів уповноважувати підприємства та організації, їх відокремлені підрозділи та фізичних осіб - підприємців на проведення певних вимірювань, не пов`язаних з оцінкою відповідності продукції, процесів та послуг, у сфері законодавчо регульованої метрології визначаються законом.» - ч. 3, 4 ст. 7 Закону. 
Згідно ч. 2 ст. 8 зазначеного Закону: «Експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології (далі законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки), здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби».
Таким чином, вважає, що наразі відсутні нормативно-правові акти, які б визначали порядок використання засобу вимірювальної техніки TRUCAM під час фіксації адміністративного правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, а отже TRUCAM не може вважатися технічним засобом, що може використовуватись для фіксації адміністративного правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, результати якого можуть розглядатися судом як доказ у справі.
Дослідивши надані суду докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав.
Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 6309739 від 09.12.2025 року поліцейською 1 взводу 3 роти батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області капралом поліції Федченко Анжелікою Борисівною було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.4 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. Згідно цієї постанови, 09.12.2025 о 12 год. 10 хв. дорога М03 Київ-Харків 68 км, водій ОСОБА_1 , керуючи ТЗ TOYOTA C-HR HYBRID, номерний знак НОМЕР_1 , на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою, рухався зі швидкістю 163 км/год, при дозволених 110 км/год, чим перевищив максимально дозволену швидкість на 53 км/год. Швидкість вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості руху приладом TRUCAM TC008343 Бк472350, 474005, чим порушив п. 12.9.б ПДР – перевищення водіями ТЗ встановлених обмежень швидкості руху передбач. знаками 3.29, 3.30, 3.31.
Роздруківкою з фіксації правопорушення, здійсненого лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 № ТС008343, зафіксовано, що автомобіль Тоуоtа С-НR Нуbrіd, номерний знак НОМЕР_1 , на автошляху АД М03 Київ-Харків 68 км, де дозволена швидкість руху 110 км/год, їде зі швидкістю 163 км/год, що на 53 км/год перевищує допустиму швидкість руху на зазначеній ділянці дороги.
Судом досліджено відеозаписи, надані представником Відповідача-1. На відеозаписах, зокрема, зафіксовано зупинку поліцейськими на автомобільній дорозі АД М03 Київ-Харків 68 км, на якій є окремі проїзні частини, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою, автомобіля Тоуоtа С-НR Нуbrіd, номерний знак НОМЕР_1 , під час руху якого приладом TruCam було зафіксовано перевищення допустимої швидкості руху. Прилад TruCam поліцейський тримав у руках. Поліцейський повідомив водія про те, що ними зафіксоване перевищення водієм дозволеної швидкості руху, а саме він рухався зі швидкістю 163 км/год і перевищив дозволену швидкість руху на 53 км/год. Водій не заперечував проти цього, сказав що поспішає. Поліцейським було повідомлено водія про те, що його буде притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.4 КУпАП, після чого роз`яснені водієві його права, потім складена постанова про адміністративне правопорушення, копія якої вручена водієві. 
Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Відповідно до п. 12.9б Правил дорожнього руху України, водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил.
Відповідно до п.12.6ґ Правил дорожнього руху України, поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.51, для інших транспортних засобів (тобто крім зазначених в підпунктах «а», «б», «в», «г») дозволяється рух із швидкістю: на автомобільній дорозі, що позначена дорожнім знаком 5.1 - не більше 130 км/год., на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою - не більше 110 км/год., на інших автомобільних дорогах - не більше 90 км/год.
Частиною 4 статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину. 
Згідно п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень.
Згідно абз. 7 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних повітряних суднах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.
Таким чином, пунктом 1 частини 1 статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» перебачено право поліції для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень застосовувати технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, яким, зокрема, є лазерний вимірювач швидкості LТІ 20/20 ТгuСаm.
Водночас, доводи позову про те, що з урахуванням положень ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» прилад TruCam при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу не може утримуватися інспектором поліції в руках, а повинен бути стаціонарно вмонтованим, є неправомірними, оскільки вимоги ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» не містять приписів щодо можливості використання поліцією лише змонтованих технічних приладів. Тобто зазначена норма права передбачає саме можливість монтажу або розміщення таких приладів по зовнішньому периметру доріг і будівель, а не обов`язковість цього.
Лазерний вимірювач швидкості LТІ 20/20 ТгuСаm отримав сертифікат перевірки типу № UА.ТR.001 241-18 Rev.0 від 26.12.2018 року, який дійсний до 26.12.2028, також відповідно до долученого до відзиву свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/34530, виданого ДП «Укрметртестстандарт» 02.09.2025 та чинного до 02.09.2026, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів LTІ 20/20 TruCam №ТС008343 є придатним до застосування, відповідає вимогам технічної документації на вимірювач, діапазон вимірювання швидкості – від 2 км/год до 320 км/год, має допустиму похибку при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах ± 2 км/год в діапазоні від 2 км/год до 200 км/год.
Згідно інструкції з експлуатації лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів LTI 20/20 TruCAM, цей вимірювач призначений для вимірювання швидкості руху транспортних засобів (ТЗ) в ручному або автоматичному режимах. Вимірювач відноситься до мобільних або ручних (залежно від ступеню участі оператора у процесі роботи вимірювача) дистанційних приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху. Вимірювач використовуються під час контролю швидкості ТЗ підрозділами Національної поліції та уповноваженими організаціями.
Отже, згідно з положеннями Закону України «Про Національну поліцію», технічними характеристиками приладу TruCam, за допомогою якого поліцейським проводився замір швидкості руху автомобіля під керуванням позивача, показання цього приладу є належним доказом, який підтверджує рух позивача на автомобілі Тоуоtа С-НR Нуbrіd, номерний знак НОМЕР_1 , на автошляху АД М03 Київ-Харків 68 км зі швидкістю 163 км/год.
Щодо доводів позивача про відсутність доказів наявності на зазначеній ділянці автодороги М-03 знаків 3.29, 3.31, а також 5.70, суд зазначає наступне.
Дорожні знаки 3.29 та 3.31 забороняють рух транспортним засобам із швидкістю, що перевищує зазначену на знаку.
В даному ж випадку позивачем була перевищена дозволена швидкість руху, яка безпосередньо передбачена п.12.6ґ Правил дорожнього руху України, яким, зокрема, встановлено, що поза населеними пунктами на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою - не більше 110 км/год. В даному випадку автомобільна дорога М03 Київ-Харків 68 км має окремі проїзні частини, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою (це, зокрема, зафіксовано відеозаписами з бодікамер поліцейських), тому максимальна дозволена швидкість руху на цій дорозі не більше 110 км/год. 
В постанові, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності, зазначено, що водій рухався на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою, зі швидкістю 163 км/год, при дозволених 110 км/год, чим перевищив максимально дозволену швидкість на 53 км/год. 
Пунктом 12.9б Правил дорожнього руху, порушення якого ставиться у провину позивачу згідно постанови серії ЕНА № 6309739 від 09.12.2025, водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену, зокрема, і в пункті 12.6. Тобто для притягнення до відповідальності за перевищення швидкості на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою, наявність на дорозі знаків 3.29, 3.31 не потрібна. Зазначення в постанові ЕНА № 6309739 від 09.12.2025 в тому числі і щодо знаків 3.29, 3.31 ніяким чином не впливає на те, що поліцейським фактично зафіксовано і вказано в оскаржуваній постанові про перевищення позивачем максимальної швидкості безпосередньо на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою, що заборонено п.12.9б Правил дорожнього руху.
Щодо знаку 5.70, на який в позові також посилається позивач, суд зазначає, що цей знак («Зміна схеми руху») взагалі немає нікого відношення до предмету спору. При цьому суд зазначає, що у Правилах дорожнього руху наявний знак 5.76 «Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху». В даному випадку фіксація порушення позивачем Правил дорожнього руху здійснювалась не в автоматичному режимі і притягнуто позивача було за адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, тому обов`язкової наявності знаку 5.76 на ділянці руху позивача для притягнення його до відповідальності за перевищення дозволеної швидкості руху не потрібно. 
Таким чином, будь-яких порушень при притягненні позивача до адміністративної відповідальності, зокрема, при використанні приладу TruCam поліцейським та при розгляді ним справи про адміністративне правопорушення судом не встановлено, а тому суд вважає, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, є такою, що винесена без порушення вимог діючого законодавства.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі «OHalloran and Francis v. the United Kingdom» будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.
Отже, водій при керуванні транспортним засобом зобов`язаний, в першу чергу, дотримуватись вимог Правил дорожнього руху, зокрема, швидкісного режиму, не розраховуючи на те, що факт вчинення правопорушення не буде належним чином зафіксований.
Підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що відповідачем належними та допустимими доказами було доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КпАП України, а також законність та обґрунтованість винесення відносно позивача постанови серії ЕНА № 6309739 від 09.12.2025, а тому підстав для скасування рішення суб`єкта владних повноважень судом не встановлено.
Відповідно до ст.139 КАС України через відмову в задоволенні позову судові витрати у справі покладаються на позивача.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.2, 5, 72-77, 242-244, 250, 268, 286, 293, 295 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні адміністративного позову  ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , в інтересах якого діє Гергель Катерина Олександрівна, адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , до поліцейської 1 взводу 3 роти батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області капрала поліції Федченко Анжеліки Борисівни, адреса: 08301, Київська область, м.Бориспіль, вул.Романа Шухевича, буд.4, Департаменту патрульної поліції, адреса: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд.3, код ЄДРПОУ 40108646, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відмовити. 
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.А. Рибкін