ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2026 року Чернігів Справа № 620/8531/26

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі судді Дубіної М.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, 

В С Т А Н О В И В:

23.07.2026 ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить:
визнати протиправним та скасувати рішення відділу перерахунку пенсій №2 (смт. Нові Санжари) Управління пенсійного забезпечення надання страхових виплат та соціальних послуг Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі – ГУ ПФУ в Полтавській області) від 04.06.2026 №437 про відмову йому в перерахунку пенсії за вислугу років, відповідно до довідки прокуратури Чернігівської області від 15.04.2026 № 21-98; 
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі – ГУ ПФУ в Чернігівській області) здійснити йому перерахунок та виплату пенсії за вислугу років у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури, відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII «Про прокуратуру» (далі – Закон № 1697-VII) в первинній редакції, у розмірі 80 % місячної (чинної) заробітної плати з посади слідчого прокуратури Городянського району Чернігівської області, з урахуванням фактично отриманих виплат і умов праці, що існували на день звільнення, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 657 «Про внесень змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України, щодо оплати праці працівникам прокуратури» (далі – постанова № 657), відповідно до довідки прокуратури Чернігівської області від 15.04.2026 № 21-98, починаючи з 24.01.2026, та виплатити заборгованість, що виникла внаслідок такого перерахунку. 
На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що у зв`язку із підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури, відповідно до постанови № 657 та рішення Другого сенату Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7-р(11)/2019, він 28.04.2026 року звернувся до територіального органну Пенсійного фонду України з заявою про перерахунок пенсії за вислугу років на підставі довідки прокуратури Чернігівської області про розмір заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсії від 15.04.2026 року № 21-98 та надав всі необхідні документи, проте рішенням відповідача від 04.06.2026 №437 йому було протиправно відмовлено у перерахунку його пенсії, що суперечить законодавству України, яке регулює спірні правовідносини та порушує права на пенсійне забезпечення.
Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду Дубіної М.М. від 28.07.2026 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі. Ухвалено здійснювати розгляд справи суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами.
У відзиві на позовну заяву представник відповідача, заперечуючи проти заявлених позовних вимог, просить відмовити у їх задоволенні, з огляду на відсутність правових підстав перегляду (перерахунку) раніше призначених пенсій прокурорам та видачі органами прокуратури довідок про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій.
Суд, оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в ГУ ПФУ в
Чернігівській області та отримує пенсію за вислугу років з 01.04.2009, призначену та відповідно до Закону України від 05.11.1991 №1789-ХІІ «Про прокуратуру» (далі – Закон № №1789-ХІІ), та розраховану відповідно до статті 86 Закону №1697-VII.
15.04.2026 прокуратурою Чернігівської області позивачу була видана довідка про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії за № 21-98 для проведення перерахунку пенсії, відповідно до якої розмір грошового забезпечення за відповідною посадою станом на 01.08.2025 становить 79 700,84 грн, а саме: посадовий оклад – 52 550,00 грн; надбавка за вислугу років (30%) – 15 765,00 грн; інші виплати, передбачені законодавством.
У зв`язку із підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури, відповідно до постанови № 657 та рішення Другого сенату Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7-р(11)/2019, позивач 28.04.2026 звернувся до ГУ ПФУ в Чернігівській області з заявою про перерахунок пенсії за вислугу років на підставі довідки прокуратури Чернігівської області про розмір заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсії від 15.04.2026 року № 21-98 та надав всі необхідні документи.
На своє звернення, позивач отримав відповідь від 25.05.2026, відповідно до змісту якої ГУ ПФУ в Чернігівській області повідомило про необхідність звернення із відповідною заявою до територіального органу ПФУ у м. Городня - відділ обслуговування громадян номер 3 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян ГУ ПФУ.
28.05.2026 позивач звернувся вже до відділу обслуговування громадян номер 3 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян ГУ ПФУ із заявою про перерахунок пенсії та надав документи, в тому числі довідку про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії від 15.04.2026 № 21-98, яка була розглянута за принципом екстериторіальності та рішенням відділу перерахунку пенсій №2 (смт. Нові Санжари) управління пенсійного забезпечення надання страхових виплат та соціальних послуг Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 04.06.2026 №437 позивачу відмовлено у перерахунку його пенсії відповідно до заяви позивача через відсутність підстав.
ОСОБА_1 , вважаючи протиправним рішення ГУ ПФУ в Полтавській області від 04.06.2026 №437 про відмову йому в перерахунку пенсії за вислугу років, відповідно до довідки прокуратури Чернігівської області від 15.04.2026 № 21-98, звернувся до суду з цим позовом. 
Суд, визначаючись щодо заявлених вимог по суті, виходить з того, що відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Положеннями статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
На час призначення позивачу пенсії особливості пенсійного забезпечення прокурорів визначалися статтею 50-1 Закону №1789-ХІІ.
Згідно із частиною першою статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Така пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.
Відповідно до частини дванадцятої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.
За приписами частини сімнадцятої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.
До статті 50-1 Закону №1789-ХІІ вносилися зміни Законом України від 08.07.2011 №3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі - Закон №3668-VI), унаслідок яких наведена вище частина сімнадцята статті 50-1 Закону №3668-VI з 01.10.2011 стала вісімнадцятою, - тобто відбулась зміна порядкового номеру частини статті, що регламентувала порядок та підстави перерахунку пенсії, проте її текст залишився незмінним.
01.01.2015 набрав чинності Закон України від 28.12.2014 № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (далі - Закон № 76-VIII), яким, зокрема, частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».
Відтак, після 01.01.2015 повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури законодавець делегував Кабінету Міністрів України.
15.07.2015 набрав чинності Закон № 1697-VІІ, згідно підпункту 1 пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» якого, визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності цим Законом, Закон № 1789-ХІІ, крім, зокрема, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1.
Частиною двадцятою статті 86 Закону № 1697-VІІ передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.
Починаючи з 01.01.2015 в Україні жоден закон не визначав ані умов (підстав), ані порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених на підставі Закону України «Про прокуратуру», законодавець делегував повноваження щодо встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінету Міністрів України.
Разом з цим, впродовж 2015-2019 років Кабінетом Міністрів України не визначалося умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури.
Втім, Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7-р(ІІ)/2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.
Положення частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Конституційний Суд України встановив такий порядок виконання Рішення № 7-р(II)/2019:
- частина двадцята статті 86 Закону № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;
- частина двадцята статті 86 Закону № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:
« 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».
У свою чергу, 14.09.2020 Верховний Суд розглянув зразкову справу №560/2120/20 про перерахунок пенсій прокурорів відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(II)/2019.
В силу вимог частини третьої статті 291 КАС України, при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.
Верховний Суд у рішенні від 14.09.2020 у зразковій справі №560/2120/20, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.01.2021, визначив ознаки цієї типової справи: а) позивач - особа, яка отримує пенсію, призначену відповідно до Закону №1789-ХІІ або Закону № 1697-VII; б) відповідач-територіальні органи Пенсійного фонду України; в) предмет спору - вимога зобов`язати відповідача перерахувати пенсію відповідно до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ або статті 86 №1697-VII; г) звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України за перерахунком пенсії після 13.12.2019.
Крім того, Верховним Судом зазначено, що висновки в цій зразковій справі належить застосовувати в адміністративних справах щодо звернення осіб до суду з позовами до територіальних органів Пенсійного фонду України з вимогами перерахувати пенсію відповідно до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ або статті 86 Закону №1697-VII після ухвалення Конституційним Судом України рішення від 13.12.2019 №7-р(II)/2019.
Суд зазначає, що ця справа є типовою справою по відношенню до справи №560/2120/20, а тому, правові висновки Верховного Суду, які зроблені під час розгляду справи №560/2120/20, підлягають врахуванню під час розгляду цієї справи.
За результатом розгляду справи №560/2120/20 як зразкової Верховний Суд дійшов висновку про те, що з 13.12.2019 особи, яким пенсії призначені відповідно до Закону №1789-ХІІ або Закону №1697-VII мають право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам (зокрема на підставі постанови №657); такі пенсії перераховуються з 13.12.2019.
Додатково суд зазначає, що Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019 положення частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VII, якими визначення умов та порядку перерахунку пенсій було віднесено до повноважень Кабінету Міністрів України, визнано неконституційними. Одночасно Конституційний Суд України встановив порядок виконання зазначеного Рішення, відповідно до якого з дня його ухвалення застосуванню підлягає частина двадцята статті 86 Закону №1697-VII у її первинній редакції, яка безпосередньо визначає підстави, умови та порядок перерахунку пенсій працівникам прокуратури.
Таким чином, починаючи з 13.12.2019, правове регулювання спірних правовідносин здійснюється безпосередньо положеннями частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VII у первинній редакції, а тому відсутність окремого нормативно-правового акта Кабінету Міністрів України не може бути підставою для відмови у реалізації права позивача на перерахунок пенсії.
Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позивач має право на перерахунок пенсії відповідно до статті 86 Закону №1697-VII (в первинній редакції, з врахуванням Рішення Конституційного Суду № 7-р(ІІ)/2019 від 13.12.2019), у розмірі 80 % місячної (чинної) заробітної плати з посади слідчого прокуратури Городянського району Чернігівської області, з урахуванням фактично отриманих виплат і умов праці, що існували на день звільнення, згідно постанови № 657 відповідно до довідки прокуратури Чернігівської області від 15.04.2026 № 21-98, однак в межах строку визначеного нормою часиною другою статті 122 КАС України, а саме з 24.01.2026.
Таким чином, оспорюване у цій справі рішення відділу перерахунку пенсій №2 (смт. Нові Санжари) Управління пенсійного забезпечення надання страхових виплат та соціальних послуг Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 04.06.2026 №437 про відмову йому в перерахунку пенсії за вислугу років, відповідно до довідки прокуратури Чернігівської області від 15.04.2026 № 21-98, не відповідає критеріям, визначеним у статті 2 КАС України та статті 19 Конституції України, у зв`язку із чим є протиправним та підлягає скасуванню.
Щодо зобов`язальної частини позовних вимог, суд враховує таке.
Частиною другою статті 9 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Суд зазначає, що стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Ухвалюючи таке рішення, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі «ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ» (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява №28924/04) констатував, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків.
Таким чином, стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21.02.1975 у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), пп. 28 - 36, Series A №18).
Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні.
Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах «Мултіплекс проти Хорватії» (Multiplex v. Croatia), заява №58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява №48778/99, п. 25, ECHR 2002-II). 
Визначаючись щодо органу, який має приймати рішення про здійснення позивачеві перерахунок пенсії за вислугу років у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури, відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII «Про прокуратуру» в первинній редакції, у розмірі 80 % місячної (чинної) заробітної плати з посади слідчого прокуратури Городянського району Чернігівської області, з урахуванням фактично отриманих виплат і умов праці, що існували на день звільнення, згідно постанови № 657 відповідно до довідки прокуратури Чернігівської області від 15.04.2026 № 21-98, суд зазначає, що Порядок №22-1, передбачає можливість застосування екстериторіального призначення та перерахунку пенсій.
Так, згідно із пунктом 4.2 Порядку №22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Відповідно до пункту 4.3 Порядку №22-1 створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій.
Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.
Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.
Пунктом 4.10 Порядку №22-1 передбачено, що після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.
Відповідно до матеріалів справи, заява позивача про перерахунок пенсії розглянута за екстериторіальним принципом ГУ ПФУ в Полтавській області і рішення про відмову в перерахунку пенсії прийнято саме вказаними територіальними органами Пенсійного фонду України.
З огляду на зазначене та положення Порядку №22-1, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання саме ГУ ПФУ в Полтавській області здійснити позивачу перерахунок пенсії за вислугу років у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури, відповідно до частини двадцятої статті 86 Закогу № 1697-VII в первинній редакції, у розмірі 80 % місячної (чинної) заробітної плати з посади слідчого прокуратури Городянського району Чернігівської області, з урахуванням фактично отриманих виплат і умов праці, що існували на день звільнення, згідно постанови № 657 відповідно до довідки прокуратури Чернігівської області від 15.04.2026 № 21-98; у задоволенні позовних вимог до ГУ ПФУ в Чернігівській області – відмовити.
Також не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача та здійснити позивачу виплату пенсії та заборгованість, що виникла внаслідок такого перерахунку, оскільки відповідний перерахунок ще нездійснений, тобто така вимога заявлена на майбутнє, позаяк судовому захисту підлягають лише порушені права. 
Згідно із пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Згідно із частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Оцінюючи подані сторонами докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням обставин зазначених вище, суд дійшов висновку, про часткову обґрунтованість позовних вимог та наявність підставі для їх часткового задоволення у визначений судом спосіб.
Відповідно до частин першої та третьої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Як видно з наявної у матеріалах справи квитанції від 29.06.2026 № 8419-7455-6228-9334 позивачем під час звернення з цим позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 1065, 00 грн.
За наслідками розгляду справи судом задоволено всі заявлені позовні вимоги, хоча і частково, що носить кількісний показник. 
Таким чином, суд вважає, що правильним буде визначення розміру компенсації позивачу судових витрат зі сплати судового збору виходячи з кількості, а не розміру задоволених / не задоволених позовних вимог, а саме, повернення позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень (ГУ ПФУ в Полтавській області) судові витрати у розмірі 1065, 00 грн.
Керуючись статтями 2, 7, 72-77, 241-246, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 
В И Р І Ш И В: 

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково у визначений судом спосіб.
Визнати протиправним та скасувати рішення відділу перерахунку пенсій №2 (смт. Нові Санжари) Управління пенсійного забезпечення надання страхових виплат та соціальних послуг Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 04.06.2026 №437 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії за вислугу років, відповідно до довідки прокуратури Чернігівської області від 15.04.2026 № 21-98. 
Зобов`язати Головне правління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії за вислугу років у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури, відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII «Про прокуратуру» в первинній редакції, у розмірі 80 % місячної (чинної) заробітної плати з посади слідчого прокуратури Городянського району Чернігівської області, з урахуванням фактично отриманих виплат і умов праці, що існували на день звільнення, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 657 «Про внесень змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України, щодо оплати праці працівникам прокуратури», відповідно до довідки прокуратури Чернігівської області від 15.04.2026 № 21-98, починаючи з 24.01.2026.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі у розмірі 1065, 00 грн, сплаченого згідно із квитанцією від 29.06.2026 № 8419-7455-6228-9334. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач – ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ).
Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (місцезнаходження юридичної особи: вул. П`ятницька, 83-А, м. Чернігів, 14005; унікальний ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 21390940). 
Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (місцезнаходження юридичної особи: вул. Гоголя, буд. 34, м. Полтава, Полтавська область, 36600; унікальний ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 13967927).

Суддя Марія ДУБІНА