Виноградівський районний суд Закарпатської області 
_______________________________________________________________________________________________  Справа № 299/1702/26
Номер провадження 2/299/825/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
15.07.2026 року м. Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області 
в особі головуючого - судді Бак М.Д., 
секретар судового засідання Лемак А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання цивільну справу № 299/1702/26 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, 
В С Т А Н О В И В:

16.04.2026 року в суд поступила позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди. 
Позов пред`явлено з тих підстав, що 14.11.2025 року близько 19:00 год водій ОСОБА_2 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Volkswagen Passat Variant 1.9 TDI», державний реєстраційний номерний знак Угорської Республіки НОМЕР_1 , не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, рухаючись зі швидкістю близько 92...96 км/год, що є більшою за максимально допустиму швидкість руху транспортних засобів у населених пунктах на 50 км/год, в нічний час доби, без опадів та будь-яких інших атмосферних явищ, разом із неповнолітніми пасажирами ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рухаючись по вул. Центральній в с-щі Королево в напрямку с. Теково Берегівського району Закарпатської області, на відрізку автодороги, не зупиняючись перед залізничним переїздом, діючи всупереч вимог підпункту а) пункту 2.1, підпункту б) пункту 2.3, пунктів 12.1, 20.2 та 1.10 в частині значення «безпечна швидкість» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року, будучи самовпевненим та самонадіяним, не маючи навиків керування транспортними засобами, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася, та її зміни, при виборі безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку та дорожні умови, чим не забезпечив безпеку дорожнього руху, не втримав керований ним автомобіль у межах своєї смуги руху, внаслідок чого в стані некерованого заносу на відстані 82 м від залізничного переїзду втратив керованість автомобіля, виїхав на смугу зустрічного руху, де в стані некерованого заносу виїхав на праве узбіччя з послідуючим з`їздом в правий за ходом руху автомобіля кювет та допустив зіткнення з деревом. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди неповнолітні пасажири загинули від отриманих тілесних ушкоджень.
За фактом дорожньо-транспортної пригоди слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Закарпатській області внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за № 12025070000000490 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 286 Кримінального кодексу України (надалі - КК України).
Згідно висновку судово-медичної експертизи, проведеної в рамках кримінального провадження № 12025070000000490, неповнолітній пасажир автомобіля ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у виді: розриву передніх, задніх та бокових зв`язок на рівні міжхребцевого диска між II-IV хребцями шийного відділу хребта з порушенням цілісності спинного мозку, важкої закритої черепно-мозкової травми з переломами кісток склепіння та основи черепа, які стосовно живих осіб є небезпечними для життя і за цією ознакою кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження. Смерть ОСОБА_5 настала від небезпечних для життя ушкоджень у вигляді перелому кісток склепіння та основи черепа, шийного відділу хребта з ушкодженнями спинного мозку, що викликало тяжкий травматичний шок і усе це обумовило зупинку функції центральної нервової системи, зупинку серцевої діяльності та дихання і було безпосередньою причиною його смерті. Таким чином, між спричиненням тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя у момент їх спричинення, і настанням смерті потерпілого ОСОБА_5 є прямий причинно-наслідковий зв`язок.
Вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 18.03.2026 року, ухваленим у справі № 299/149/26, ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 286 КК України, та призначено покарання у виді семи років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження смерть ОСОБА_5 настала на місці дорожньо-транспортної пригоди та була прямим наслідком цієї пригоди, а не наслідком непереборної сили чи умислу потерпілого.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди та її наслідку у вигляді загибелі ОСОБА_5 його матері - ОСОБА_1 завдано моральну шкоду, тому виникло право на її відшкодування за рахунок відповідача.
Смерть ОСОБА_5 , якому на момент дорожньо-транспортної пригоди було лише 15 років, є для позивача втратою, яку неможливо вилікувати часом, загибель дитини - це подія, яка суперечить природному порядку життя, що спричинило та продовжує спричиняти позивачу душевні страждання. Смерть ОСОБА_5 призвела до повного руйнування звичного способу життя сім`ї. Позивач та ОСОБА_5 проживали разом, були тісно пов`язані щоденним спілкуванням, спільним побутом та планами на майбутнє. Відчуття несправедливості через те, що життя сина, який був лише пасажиром і не міг вплинути на ситуацію, обірвалося через злочинну недбалість водія, посилює моральні страждання позивача. Мінімальний розмір грошового відшкодування завданої позивачу моральної шкоди становить 800000,00 грн. 
Станом на дату дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією транспортного засобу марки «Volkswagen Passat Variant 1.9 TDI», державний реєстраційний номерний знак Угорської Республіки НОМЕР_1, не була застрахована. 19.12.2025 року представник позивача повідомив Моторне (транспортне) страхове бюро України (надалі - МТСБУ) про настання страхового випадку та звернувся із заявою на виплату страхового відшкодування, в тому числі 100000,00 грн страхового відшкодування моральної шкоди, завданої ОСОБА_1 11.03.2026 року МТСБУ здійснило виплату відповідного страхового відшкодування в сумі 100000,00 грн. 
На підставі положень статті 1194 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), оскільки відповідач не застрахував свою цивільно-правову відповідальність як водій транспортного засобу, то на нього покладається додаткова (субсидіарна) відповідальність, яка настає у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди. 
Із врахуванням суми відшкодування моральної шкоди, виплаченої МТСБУ, яка є значно меншою, аніж фактична сума моральної шкоди, завданої позивачу, з відповідача підлягає стягненню решта суми моральної шкоди - 700000,00 грн. 
Відповідач не подав відзив на позовну заяву. 
16.04.2026 року, разом із позовною заявою, в суд поступило клопотання позивача від 14.04.2026 року № Р873 про розгляд справи за відсутності позивача та представника позивача, за необхідності - участі представника позивача в розгляді справи в режимі відеоконференції (арк. 22), яке задоволено ухвалами суду від 02.06.2026 року, від 15.07.2026 року відповідно в частині проведення підготовчого засідання за відсутності позивача та представника позивача та розгляду справи за їх відсутності. Розгляд клопотання в частині участі представника позивача в розгляді справи в режимі відеоконференції не здійснювався. 
23.06.2026 року суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. 
Судом встановлено, що 14.11.2025 року близько 19:00 год на вул. Центральній в с-щі Королево в напрямку с. Теково Берегівського району Закарпатської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «Volkswagen Passat Variant 1.9 TDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у якому перебував ОСОБА_5 . 
ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що 12.01.2010 року виконкомом Веряцької сільської ради Виноградівського району Закарпатської області в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис № 2, його матір`ю є ОСОБА_1 . 
ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що 19.11.2025 року виконавчим комітетом Королівської селищної ради Берегівського району Закарпатської області складено відповідний актовий запис № 203. Причина смерті ОСОБА_5 : важка закрита черепно-мозкова травма, перелом кісток склепіння та основи черепа, отримані під час дорожньо-транспортної пригоди.
Обвинувальним актом, складеним 09.01.2026 року заступником начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області Крит`євим О.Г., затвердженим 09.01.2026 року прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Закарпатської обласної прокуратури Брунцвиком В.І., у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.11.2025 року за № 12025070000000490, ОСОБА_2 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 286 КК України, - порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили загибель декількох осіб. 
Відповідно до формулювання обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті, ОСОБА_2 14.11.2025 року близько 19:00 год, керуючи технічно справним автомобілем марки «Volkswagen Passat Variant 1.9 TDI», державний реєстраційний номерний знак Угорської Республіки НОМЕР_1 , не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, рухаючись зі швидкістю близько 92...96 км/год, що є більшою за максимально допустиму швидкість руху транспортних засобів у населених пунктах на 50 км/год, в нічний час доби, без опадів та будь-яких інших атмосферних явищ, разом із неповнолітніми пасажирами ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рухаючись по вул. Центральній в с-щі Королево в напрямку с. Теково Берегівського району Закарпатської області, на відрізку автодороги, не зупиняючись перед залізничним переїздом, діючи всупереч вимог підпункту а) пункту 2.1, підпункту б) пункту 2.3, пунктів 12.1, 20.2 та 1.10 в частині значення «безпечна швидкість» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року, будучи самовпевненим та самонадіяним, не маючи навиків керування транспортними засобами, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася, та її зміни, при виборі безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку та дорожні умови, чим не забезпечив безпеку дорожнього руху, не втримав керований ним автомобіль у межах своєї смуги руху, внаслідок чого у стані некерованого заносу на відстані 82 м від залізничного переїзду втратив керованість автомобіля, виїхав на смугу зустрічного руху, де в стані некерованого заносу виїхав на праве узбіччя з послідуючим з`їздом в правий за ходом руху автомобіля кювет та допустив зіткнення з деревом. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди неповнолітні пасажири загинули від отриманих тілесних ушкоджень.
За наслідками дорожньо-транспортної пригоди неповнолітній пасажир автомобіля ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у виді: розриву передніх, задніх та бокових зв`язок на рівні міжхребцевого диска між II-IV хребцями шийного відділу хребта з порушенням цілісності спинного мозку, важкої закритої черепно-мозкової травми з переломами кісток склепіння та основи черепа, які стосовно живих осіб є небезпечними для життя і за цією ознакою згідно підпункту «а» пункту 2.1.1 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 року № 6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України», кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження. Смерть ОСОБА_5 настала від небезпечних для життя ушкоджень у вигляді перелому кісток склепіння та основи черепа, шийного відділу хребта з ушкодженнями спинного мозку, що викликало тяжкий травматичний шок і усе це обумовило зупинку функції центральної нервової системи, зупинку серцевої діяльності та дихання і було безпосередньою причиною його смерті. Таким чином, між спричиненням тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя у момент їх спричинення, і настанням смерті потерпілого ОСОБА_5 є прямий причинно-наслідковий зв`язок.
18.03.2026 року у даному кримінальному провадженні Виноградівський районний суд Закарпатської області ухвалив вирок (справа № 299/149/26). 
Наведені обставини підтверджено відомостями, які містяться в таких документах:
1) копії обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.11.2025 року за № 12025070000000490, складеного 09.01.2026 року заступником начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області Крит`євим О.Г., затвердженого 09.01.2026 року прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Закарпатської обласної прокуратури Брунцвиком В.І. (арк. 24-30); 
2) копії супровідного листа Виноградівського районного суду Закарпатської області від 19.03.2026 року № 299/149/26 (1-кп/299/15/26), адресованого адвокату АО «Автопоміч» Репицькому В., про надсилання копії обвинувального акта у кримінальному провадженні № 12025070000000490 від 14.11.2025 року (арк. 23); 
3) копії листа електронної пошти від 11.04.2026 року, надісланого в автоматичному режимі з порталу Судової влади України з адреси: noreply@court.gov.ua ОСОБА_6 на адресу: ІНФОРМАЦІЯ_6 , який містить відомості про справу № 299/149/26 Виноградівського районного суду Закарпатської області (арк. 31); 
4) копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 12.01.2010 року виконкомом Веряцької сільської ради Виноградівського району Закарпатської області (арк. 49); 
5) копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 19.11.2025 року виконавчим комітетом Королівської селищної ради Берегівського району Закарпатської області (арк. 45); 
6) копії лікарського свідоцтва про смерть від 17.11.2025 року № 215/В, виданого лікарем судово-медичним експертом Берегівського районного відділення м. Виноградів Державної спеціалізованої установи «Закарпатське обласне бюро судово-медичної експертизи» Старостою П.Й. (арк. 46, 47); 
7) копіях адвокатських запитів Репецького В.Г. від 19.12.2025 року №№ 4825, 4826 відповідно до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області та слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, поданих в інтересах ОСОБА_1 , з приводу надання інформації у кримінальному провадженні № 12025070000000490 (арк. 58, 59); 
8) копіях заяв адвоката Репецького В.Г. від 27.02.2026 року №№ 5017, 5018 відповідно до Виноградівського районного суду Закарпатської області та Закарпатської обласної прокуратури, поданих в інтересах ОСОБА_1 , щодо видачі копії обвинувального акта у кримінальному провадженні № 12025070000000490 (арк. 60, 61); 
9) копії заяви представника потерпілої ОСОБА_1 - ОСОБА_8 від 14.04.2026 року № Р873 до Виноградівського районного суду Закарпатської області про видачу копії вироку від 18.03.2026 року, ухваленого у кримінальному провадженні № 299/149/26 (арк. 62, 63). 
Обставини, викладені в позовній заяві, з приводу винуватості відповідача в настанні дорожньо-транспортної пригоди 14.11.2025 року близько 19:00 год на вул. Центральній в с-щі Королево Берегівського району Закарпатської області, виплати позивачу страхового відшкодування МТСБУ не доведено. 
У частинах першій, другій статті 77 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Копія вироку Виноградівського районного суду Закарпатської області від 18.03.2026 року, ухваленого у справі № 299/149/26 (кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.11.2025 року за № 12025070000000490) за обвинуваченням Особи 6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 286 КК України, виготовлена 11.04.2026 року з Єдиного державного реєстру судових рішень за посиланням: https://reyestr.court.gov.ua/Review/134924019 (арк. 32-44), тобто даний документ не містить даних щодо імені особи, відносно якої ухвалено вирок, крім того, відсутні відомості про набрання вироком законної сили, не виступає належним доказом обставини, викладеної в позовній заяві, щодо визнання відповідача винуватим у вчиненні кримінального правопорушення. 
Згідно частини першої статті 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.
У частині першій статті 95 ЦПК України закріплено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
Відповідно до частини першої статті 100 ЦПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).
Згідно частини першої статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22.05.2003 року № 851-IV (зі змінами) оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».
Відповідно до абзацу першого пункту 2 глави 1 розділу ІІ Порядку роботи з електронними документами в діловодстві та їх підготовки до передавання на архівне зберігання, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 11.11.2014 року № 1886/5 (зі змінами), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11.11.2014 року за № 1421/26198, електронний документ має бути оформлений за загальними правилами документування і мати реквізити, що встановлені для аналогічного документа з паперовим носієм інформації. 
Копія Додатку № 6 до Договору про надання професійної правничої (правової) допомоги від 15.12.2025 року № Ж509/Д465820 - інформації про коло осіб першого ступеня споріднення по відношенні до загиблого, складеного ОСОБА_1 (арк. 48), та копія електронного документа - повідомлення МТСБУ про прийняте рішення у справі № 134031, адресованого адвокату Репецькому В.Г. (арк. 57), у яких не вказано дати складення, тобто в цих документах немає реквізиту документа, передбаченого підпунктом 4.1 пункту 4 національного стандарту ДСТУ 4163:2020 «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів», затвердженого наказом Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» від 01.07.2020 року № 144 «Про прийняття та скасування національних стандартів», у копії повідомлення МТСБУ відсутні відомості щодо реквізитів електронного підпису виконавця документа, не підлягають врахуванню як джерела доказів.
Згідно частини першої статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відомості, які містяться в копії повідомлення ОСОБА_1 про дорожньо-транспортну пригоду від 19.12.2025 року № 4824, поданого адвокатом Репецьким В.Г., адресованого МТСБУ (арк. 55), та копії заяви ОСОБА_1 на виплату страхового відшкодування від 19.12.2025 року, поданої адвокатом Репецьким В.Г., адресованої МТСБУ (арк. 56), за відсутності доказів отримання відповідних документів адресатом, не є достатніми доказами для встановлення фактів подання відповідних звернень. 
З огляду на недоведеність згаданих обставин не мають значення для розгляду справи відомості, наявні в копіях результатів перевірки чинності полісу внутрішнього обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів та полісу міжнародного страхування щодо транспортного засобу № INU279 станом на 14.11.2025 року, виготовлених 11.04.2026 року з вебсайту МТСБУ за посиланням: https://policy.mtsbu.ua (арк. 53, 54). 
У відповідності до частини першої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів (пункт 2 частини другої статті 23 ЦК України). 
Відповідно до частини третьої статті 23 ЦК України якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
У пункті 1 частини другої статті 1167 ЦК України закріплено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. 
Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб (частина перша статті 1187 ЦК України).
Згідно частини другої статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У відповідності до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Обставини, наведені в обґрунтування позову, з приводу настання смерті дитини позивача в результаті дії джерела підвищеної небезпеки, зокрема внаслідок використання відповідачем транспортного засобу, не доведено, тому що відомості, які містяться в згаданих документах, за відсутності копії вироку суду, що набрав законної сили, не виступають достатніми доказами для їх встановлення. 
З огляду на недоведеність зазначених обставин не доведено виникнення між сторонами правовідносин щодо обов`язку відповідача відшкодувати позивачу моральну шкоду, завдану смертю дитини. 
З викладених мотивів, на підставі аналізу встановлених обставин та в результаті оцінки доказів, суд прийшов до висновку про відмову в позові. 
Керуючись статтями 12, 13, 81, 259, 264, 265, 282 ЦПК України, суд 

В И Р І Ш И В:
у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди відмовити. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду до Закарпатського апеляційного суду безпосередньо або через Виноградівський районний суд Закарпатської області. 
Учасник справи, якому копію повного рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому копії повного рішення суду.
Рішення суду може бути переглянуте Виноградівським районним судом Закарпатської області за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду. 
Учасник справи, якому копію повного рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому копії повного рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 .
Представник позивача: ОСОБА_8 , адреса: АДРЕСА_2 . 
Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 .
Повне рішення суду складено 22.07.2026 року. 

Суддя 	  Бак  М. Д.