ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" липня 2026 р. Справа№ 910/18148/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Корсака В.А.
суддів: Алданової С.О. 
Євсікова О.О. 

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "АГТ Плюс"
про відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи у суді апеляційної інстанції 
за результатами розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "АГТ Плюс"
на рішення Господарського суду міста Києва від 15.09.2022, повний текст якого складено та підписано 27.09.2022
у справі № 910/18148/21 (суддя Павленко Є.В.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Амарант" ЛТД
до Товариства з обмеженою відповідальністю "АГТ Плюс"
про стягнення коштів, 
В С Т А Н О В И В:
Рух справи 

У листопаді 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Амарант" ЛТД (далі - Товариство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АГТ Плюс" (далі - Підприємство) про стягнення 1 071 326,24 грн. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання умов договору підряду від 31 січня 2019 року №31/01/19 Товариство перерахувало Підприємству 1 071 326,24 грн. Оскільки відповідач своїх зобов`язань у частині виготовлення, поставки та монтажу обумовленої продукції не виконав і сплачені кошти не повернув, позивач просив суд стягнути з останнього вказану суму. 
Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.09.2022 позовні вимоги задоволено повністю. Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "АГТ Плюс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Амарант" ЛТД 1 071 326,24 грн грошових коштів та 16 069,89 грн судового збору.
Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «АГТ Плюс» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 15.09.2022 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.03.2026 апеляційну скаргу задоволено. Рішення Господарського суду міста Києва від 15.09.2022 у справі №910/18148/21 скасовано та прийнято нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Амарант" ЛТД на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АГТ Плюс" 24 104,84 грн судового збору за подачу апеляційної скарги. 

Короткий зміст вимог заяви Відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції

16.03.2026 відповідач, з посиланням на положення ст.ст. 123, 126, 129 ГПК України, подав заяву, в якій просить: «Здійснити розподіл судових витрат, в тому числі і витрат на професійну правничу допомогу та витрат, пов`язаних з проведенням експертизи, які поніс відповідач при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.».
До цієї заяви Відповідач долучив копії наступних доказів:
- договору про надання правової допомоги № 02/10 від 02.10.2019;
- додаткової угоди №1 до Договору про надання правової допомоги №02/10 від 02.10.2019 року від 20.09.2022;
- акта приймання-передачі наданих послуг до Договору про надання правової допомоги №02/10 від 02.10.2019 та Додаткової угоди №1 від 20.09.2022 року від 13.03.2026;
- платіжної інструкції №1000433 від 16.03.2026 про оплату юридичних послуг у сумі 200 000,00 грн;
- ордеру на надання правничої допомоги серії ВВ №1028323 та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії АГ №000203. 

Короткий зміст заперечень Позивача

Позивач заперечив щодо цієї заяви та просить залишити заяву відповідача без розгляду на підставі ст.ст. 126, 129 ГПК України та повністю покласти заявлені витрати на відповідача. 
Зокрема, відповідач зазначив, що:
- відповідач не подав попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат разом із першою заявою по суті спору ні до суду першої інстанції (разом з відзивом), ні до суду апеляційної інстанції (разом з апеляційною скаргою). Згідно з процесуальним законодавством, наслідком такого неподання є залишення заяви про відшкодування без розгляду або відмова в її задоволенні;
- до закінчення судових дебатів у судах обох інстанцій відповідач не робив заяв чи клопотань про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, що позбавляє апеляційний суд підстав для розподілу таких витрат;
- заявлені до відшкодування витрати на адвоката є гонораром (винагородою за договором), а гонорар не є майновою шкодою чи збитками відповідача. Надані відповідачем договори та акти доводять лише факт домовленості про розмір винагороди, але не підтверджують реальності, розумності та обґрунтованості цих витрат;
- витрати на проведення експертизи були понесені за дії залученого "кваліфікованого робітника" (або експерта), який не мав статусу атестованого фахівця з необхідними знаннями щодо виготовлення меблевих виробів. Позивач стверджує, що оплачені відповідачем дії взагалі не кваліфікуються як судова експертиза. Крім того, відповідач не забезпечив і не здійснив попередню оплату цих витрат належним чином ще на стадії розгляду справи в суді першої інстанції;
- витрати на сплату судового збору за подачу апеляційної скарги в сумі 24 104,84 грн вже були стягнуті з позивача основною постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.03.2026.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду заяви про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.03.2026 повідомлено учасників справи про призначення до розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "АГТ Плюс" про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу у справі №910/18148/21 без повідомлення учасників справи. Запропоновано відповідачу у найкоротший строк подати до суду свої заперечення чи пояснення щодо поданої позивачем заяви про ухвалення додаткового рішення у справі №910/18148/21, але не пізніше 06.04.2026 (включно).

Мотиви суду апеляційної інстанції за результатами розгляду заяви

Щодо недоліків прохальної частини заяви та порушення принципу диспозитивності 

Як вбачається з матеріалів справи, 16.03.2026 ТОВ "АГТ Плюс" звернулося до Північного апеляційного господарського суду із заявою про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу та витрат, пов`язаних з проведенням експертизи. 
Дослідивши зміст вказаної заяви, колегія суддів встановила, що у її прохальній частині заявник просить: "здійснити розподіл судових витрат, в тому числі і витрат на професійну правничу допомогу та витрат, пов`язаних з проведенням експертизи, які поніс Відповідач при розгляді справи в суді апеляційної інстанції". 
Здійснивши аналіз поданої заяви, суд зазначає, що заявник у її прохальній (резолютивній) частині не визначив конкретної грошової суми витрат на професійну правничу допомогу, яка підлягає стягненню з іншої сторони чи розподілу на його користь. Поряд з цим, мотивувальна частина заяви відповідача також не містить чітко визначеного розміру витрат на професійну правничу допомогу, про розподіл яких він просить. Крім того, суд акцентує увагу на тому, що заявником не вказано та не обґрунтовано порядку, у який, на його переконання, має бути здійснено відповідний розподіл судових витрат.
Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина 2 статті 14 ГПК України).
Закріплений у процесуальному законі принцип диспозитивності покладає на учасника справи тягар самостійного та чіткого формулювання своїх вимог. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, не може перебирати на себе функції сторони, самостійно виокремлювати, обчислювати чи додумувати майнові вимоги процесуальних заяв замість заявника.
Наявність фінансових розрахунків, актів наданих послуг чи платіжних доручень у додатках до заяви, або ж згадування певних сум у її описовій (мотивувальній) частині, не виправдовує та не звільняє учасника справи від обов`язку чітко й однозначно сформулювати своє остаточне прохання до суду в резолютивній частині.
За приписами пунктів 4, 5 частини 1 статті 170 ГПК України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника. Прохання повинно бути зрозумілим, конкретним (матеріально визначеним) і таким, що підлягає беззаперечному виконанню у разі його задоволення.
Вимога "здійснити розподіл" має виключно абстрактний характер. Відсутність чітко вказаної суми стягнення позбавляє заяву правової визначеності та унеможливлює розв`язання цього питання по суті. Задоволення такої вимоги у запропонованому заявником вигляді призвело б до ухвалення судового рішення, яке неможливо виконати в примусовому порядку, оскільки органи державної виконавчої служби стягують виключно конкретні суми коштів, які прямо вказані судом у резолютивній частині рішення.
Отже, згідно з частиною 4 статті 170 ГПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду. 

Щодо витрат пов`язаних з проведенням судової експертизи

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.10.2023 за клопотанням ТОВ «АГТ Плюс» у справі №910/18148/21 було призначено судову товарознавчу експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (КНДІСЕ).
Згідно матеріалів справи, 06.02.2025 експертною установою повернуті матеріали справи до суду з повідомленням про неможливість надання висновку судової товарознавчої експертизи. 
Разом з повідомленням експерт надав Акт здачі-приймання повідомлення про неможливість надання висновку №4911/24-53 від 16.01.2025, згідно якого загальна вартість робіт експерта КНДІСЕ, пов`язаних із вивченням матеріалів, становить 15 145,60 грн.
Цей Акт надійшов до суду до прийняття апеляційним судом постанови у справі за результатами апеляційного перегляду. 
У своїй заяві від 16.03.2026 відповідач зазначив, що сума витрат, пов`язаних із проведенням експертизи, які підлягають відшкодуванню відповідачу, складає 15 145,60 грн. 
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає наступне. 
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. 
Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, відносяться витрати пов`язані з проведенням експертизи.
За частиною 4 статті 127 ГПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.
За приписами частин 5-7 статті 127 ГПК України розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача, які підлягають розподілу між сторонами.
Сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо суд урахував відповідний висновок експерта як доказ.
Відшкодування витрат за проведення експертизи не обмежується випадком її призначення та проведення після відкриття провадження у справі.
Відмова у відшкодуванні судових витрат за проведення експертизи стороні, на користь якої ухвалене судове рішення (особливо, якщо суд врахував відповідний висновок експерта як доказ), не узгоджується із засадами розумності, добросовісності, справедливості та правової визначеності, а також не забезпечує передбачуваності застосування процесуальних норм, отже, не є такою, що відповідає принципу верховенства права. (такий висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.11.2023 у справі №712/4126/22). 
Як вже зазначено, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.10.2023 за клопотанням ТОВ «АГТ Плюс» у справі №910/18148/21 було призначено судову товарознавчу експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (КНДІСЕ).
На виконання зазначеної ухвали відповідач здійснив попередню оплату послуг експертної установи у розмірі 57 355,20 грн.
Згідно з Актом здачі-приймання повідомлення про неможливість надання висновку №4911/24-53 від 16.01.2025, судовим експертом констатовано неможливість надання висновку.
Згідно матеріалів справи, позивач не забезпечив повний доступ експерта до всіх приміщень (будівель), визначених ухвалою суду про призначення експертизи, обмеживши його лише частиною об`єкта, чим фактично унеможливив проведення експертизи у встановленому обсязі.
Відповідно до Акту №4911/24-53 від 16.01.2025, вартість вивчення матеріалів експертизи визначається на підставі вартості однієї експертогодини, яка складає 378,64 грн. Кількість годин, фактично витрачених експертом на вивчення наданих матеріалів експертизи, становить 40 годин, що становить 15 145,60 грн.
Відповідно, загальна вартість робіт експерта КНДІСЕ, пов`язаних із вивченням матеріалів, становить 15 145,60 грн.
Оскільки неможливість завершення експертизи зумовлена виключно поведінкою позивача, зазначена сума є фактичними судовими витратами відповідача, які підлягають відшкодуванню позивачем.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.03.2026 у задоволенні позовних вимог ТОВ «Амарант» ЛТД було відмовлено в повному обсязі, що підтверджує безпідставність позовних вимог.
Здійснюючи розподіл судових витрат, колегія суддів враховує, що понесені відповідачем витрати на оплату послуг експертної установи у розмірі 15 145,60 грн стали прямим та об`єктивним наслідком виконання ухвали суду про призначення судової товарознавчої експертизи. Водночас, як встановлено судом, неможливість складання висновку та завершення експертного дослідження була зумовлена виключно процесуальною поведінкою позивача, який не забезпечив експерту безперешкодний та повний доступ до об`єкта дослідження. 
Зважаючи на те, що експертні витрати є об`єктивним наслідком виконання ухвали суду про призначення експертизи, а їх безрезультатність зумовлена виключно перешкоджанням з боку позивача (обмеження доступу до об`єкта), суд зобов`язаний вирішити питання про розподіл цих витрат. 
Відповідно до положень статей 123, 129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, а також бере до уваги поведінку сторони, яка могла призвести до понесення іншою стороною невиправданих чи безрезультатних витрат. Зважаючи на те, що відповідач добросовісно виконав свій обов`язок щодо оплати експертизи, а необхідність списання цих коштів експертною установою без надання висновку спричинена саме винними діями (бездіяльністю) позивача, суд доходить висновку, що покладення обов`язку з відшкодування вказаної суми у розмірі 15 145,60 грн на позивача є справедливим, співмірним та таким, що повною мірою відповідає закріпленому в процесуальному законі критерію розумності. 
Щодо процесуального механізму розподілу вказаних сум, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. 
Як свідчать матеріали справи, належні докази понесення відповідачем витрат, пов`язаних із проведенням судової експертизи (зокрема, відповідний Акт здачі-приймання), надійшли до суду та були наявні у матеріалах справи ще до ухвалення апеляційним судом постанови по суті спору. Оскільки під час прийняття судового рішення за результатами апеляційного перегляду питання щодо розподілу цих витрат залишилося невирішеним, колегія суддів вважає процесуально необхідним та обґрунтованим ухвалити додаткову постанову у порядку та за процедурою, що чітко визначені положеннями п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України. 
Керуючись ст. ст. 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -
УХВАЛИВ:
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "АГТ Плюс" щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу - повернути заявнику без розгляду.
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "АГТ Плюс" щодо розподілу судових витрат, пов`язаних із проведенням судової експертизи, - задовольнити.
Ухвалити в цій частині додаткову постанову на підставі п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України. 
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Амарант" ЛТД (04080, місто Київ, вулиця Костянтинівська, будинок 71-Д; ідентифікаційний код 21509860) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АГТ Плюс" (02081, місто Київ, вулиця Сортувальна, будинок 2; ідентифікаційний код 32821859) 15 145 (п`ятнадцять тисяч сто сорок п`ять) грн 60 коп. витрат пов`язаних з проведенням судової експертизи у справі №910/18148/21. 
Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.
Матеріали справи повернути до господарського суду першої інстанції.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України. 

Головуючий суддя В.А. Корсак 

Судді С.О. Алданова

О.О. Євсіков