Справа № 639/5895/26
Провадження № 3/639/1076/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
27 липня 2026 року       м. Харків
Суддя Новобаварського районного суду міста Харкова Курило В. О., за участю: секретаря судового засідання Соколової К. О., захисника – адвоката Багмата П. Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:
26 червня 2026 року о 23 годині 29 хвилин за адресою: м. Харків, вул. Станційна, 3, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Volkswagen Jetta», номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820 та в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «Обласна клінічна психіатрична лікарня №3» водій ОСОБА_1 відмовилася, чим порушила вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України (далі – ПДР України), за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , у призначене судове засідання не з`явилася, про дату та час розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, шляхом направлення судової повістки за адресою її фактичного проживання, судова повістка вручена адресату 13.07.2026, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Захисник Багмат П. Д. вважав за можливе розглянути справу про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до вимог статті 268 КУпАП, адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, не належить до категорії справ, у яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. У зв`язку з цим справу розглянуто за відсутності зазначеної особи на підставі наявних у матеріалах справи письмових доказів.
27.07.2026 на адресу суду надійшли письмові пояснення захисника Багмата П.Д., в яких він зазначає, що 26.06.2026 приблизно о 23 год 30 хв ОСОБА_1 з чоловіком перебувала на вул. Станційній біля будинку №3. Вони сиділи в автомобілі та розмовляли, планували наступний день і нікуди не рухалися, автомобіль стояв припаркований без порушень правил дорожнього руху обабіч дороги з непрацюючим двигуном. Коли вони сиділи та спілкувалися, до них під`їхав автомобіль патрульної поліції, нібито для перевірки документів. Підійшовши до автомобіля, поліцейська, не відрекомендувавшись, почала вимагати пред`явити документи, на що ОСОБА_1 пред`явила наявні в неї документи, не дивлячись на те, що законних підстав для перевірки документів не було, оскільки автомобіль просто стояв припаркований. Перевіривши документи, поліцейська почала стверджувати, що ОСОБА_1 начебто перебуває в стані алкогольного сп`яніння, хоча вона алкоголь взагалі не вживає. Не вислухавши всі пояснення, поліцейські безпідставно склали стосовно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №704018 від 27.06.2026 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
27.07.2026 на адресу суду надійшло клопотання захисника Багмата П. Д., в якому він просить закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення та за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування поданого клопотання захисник Багмат П. Д. зазначив такі обставини:
- з дослідженого відеозапису з бодікамер поліцейських вбачається, що у порушення вимог ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» підстави для зупинки транспортного засобу, навіть якщо би ОСОБА_1 і керувала автомобілем, у поліцейських були відсутні, отже, з урахуванням рішення Верховного Суду від 15.03.2019 у справі №686/11314/17, їх дії, у тому числі вимога пред`явити документи на право керування транспортним засобом та пройти огляд, є неправомірними;
- відеозапис не містить ознак порушення у ОСОБА_1 мови, тремтіння пальців рук, порушення координації рухів, що є внесенням до протоколу завідомо неправдивих відомостей;
- відеозапис, наданий до протоколу про адміністративне правопорушення, свідчить, що автомобіль був запаркований. Доказів керування транспортним засобом ОСОБА_1 матеріали справи не містять. Перебування особи у транспортному засобі, який не є в стані руху, а знаходиться в нерухомому стані, не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП;
- уповноваженою особою до протоколу про адміністративне правопорушення не додано безперервний відеозапис з нагрудної камери. Це свідчить про те, що відеозапис змінювався (коригувався) особою, яка копіювала відеозапис на DVD-диск, що прямо заборонено Інструкцією.
У судовому засіданні захисник Багмат П. Д. підтримав клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , в обґрунтування чого зазначив:
- в матеріалах справи відсутній момент зупинки транспортного засобу, той факт, що ОСОБА_1 перебувала на водійському сидінні, не доводить те, що вона керувала автомобілем;
- у ОСОБА_1 не було жодних ознак алкогольного сп`яніння;
-  ОСОБА_1 не відмовлялася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а лише просила дочекатися адвоката, а також боялася їхати в службовому автомобілі патрульної поліції без чоловіка.
З огляду на викладене, захисник Багмат П. Д. просить суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Вислухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суддя дійшов таких висновків.
Незважаючи на процесуальну позицію сторони захисту щодо невизнання ОСОБА_1 своєї вини, її винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, досліджених у судовому засіданні, а саме:
- фактичними даними, відображеними в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 704018 від 27.06.2026, який складено стосовно ОСОБА_1 за порушення вимог пункту 2.5 ПДР України;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 26.06.2026, яким підтверджується, що огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820 не проводився, у зв`язку з відмовою;
- направленням від 26.06.2026, яким підтверджується, що 26.06.2026 о 23:50 водій ОСОБА_1 направлялася до КНП ХОР «Обласна клінічна психіатрична лікарня №3» для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, однак такий огляд в закладі охорони здоров`я не проводився;
- рапортом інспектора взводу 2 роти 3 батальйону 4 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції Цьоми К. А. від 27.06.2026, яким підтверджується, що 26.06.2026 під час патрулювання у складі екіпажу «3101» (Солоненко, Федюшин, Цьома) за порушення ПДР України було зупинено транспортний засіб «Volkswagen Jetta», номерний знак НОМЕР_2 , водієм якого була ОСОБА_1 , яка мала ознаки алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820 та в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «Обласна клінічна психіатрична лікарня №3» за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, 18-А, водій ОСОБА_1 відмовилася. Стосовно водія ОСОБА_1 було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також винесено постанову за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Водія відсторонено від керування транспортним засобом;
- відеозаписом з реєстратора службового автомобіля патрульної поліції від 26.06.2026, на якому о 23:29:34 зафіксовано момент руху та момент зупинки поліцейськими транспортного засобу «Volkswagen Jetta», номерний знак НОМЕР_2 .
З досліджених відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції (ID реєстратора №472933) за 26.06.2026-27.06.2026 встановлені такі обставини:
- о 23:29:40 поліцейські підійшли до зупиненого транспортного засобу «Volkswagen Jetta», номерний знак НОМЕР_2 , за кермом якого перебувала ОСОБА_1 ;
- о 23:32:55 поліцейські встановили особу водія як ОСОБА_1 за паспортом громадянина України в застосунку «Дія»;
- о 23:48:18 поліцейські встановили, що ОСОБА_1 не отримувала посвідчення водія;
- в період часу з 23:48:24 по 23:52:30 поліцейська провела розгляд справи про адміністративне правопорушення та винесла постанову стосовно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП, за те, що особа керувала транспортним засобом без ближнього світла фар та без отримання посвідчення водія відповідної категорії;
- о 23:51:34 поліцейська запропонувала водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest, на що остання о 23:51:48 погодилася;
- о 23:57:10 після того, як інший екіпаж патрульної поліції привіз газоаналізатор Drager Alcotest, водій ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці;
- о 23:57:18 поліцейська запропонувала водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я;
- о 23:59:47 поліцейська вдруге запропонувала водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, на що остання відповіла, що вона бажає проїхати для проходження огляду разом зі своїм чоловіком, у чому поліцейська їй відмовила, посилаючись на те, що у них немає обов`язку доставляти до медичного закладу будь-яких сторонніх осіб (в тому числі пасажира транспортного засобу);
- о 00:00:01 поліцейська роз`яснила водію ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, після чого ОСОБА_1 повідомила, що буде викликати адвоката;
- о 00:03:43 поліцейська втретє запропонувала водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, на що остання відповіла, що чекає адвоката;
- о 00:07:30 поліцейська вчетверте запропонувала водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, на що остання о 00:07:57 відповіла: «я з вами нікуди не поїду, я вас боюсь, ви мені агресивна». Після цього поліцейська роз`яснила ОСОБА_1 , що розцінює цю відповідь як відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, після чого пішла до службового автомобіля для складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП;
- о 00:23:04 поліцейська ознайомила ОСОБА_1 з протоколом про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, після чого остання відмовилася від отримання копії протоколу.
Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вищевказані докази є належними та допустимими доказами по справі про адміністративне правопорушення, на підставі яких суддя встановлює наявність події адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суддя вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та визнання її винуватості.
Згідно з вимогами статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.
Приписами статті 266 КУпАП визначено, що особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.
Згідно з положеннями п. 2, п. 3 розділу 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі за текстом – Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Згідно з пунктом 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до пункту 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, проходження в установленому порядку огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.
Доводи захисника Багмата П. Д. про те, що 26.06.2026 ОСОБА_1 не керувала транспортним засобом, суд вважає неправдивими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи.
Так, з дослідженого відеозапису з реєстратора службового автомобіля патрульної поліції від 26.06.2026 встановлено, що о 23:29:34 зафіксовано момент руху та момент зупинки поліцейськими транспортного засобу «Volkswagen Jetta», номерний знак НОМЕР_2 .
Крім того, з дослідженого відеозапису від 26.06.2026 (ID реєстратора №472933) встановлено, що о 23:29:40, коли поліцейські підійшли до транспортного засобу «Volkswagen Jetta», номерний знак НОМЕР_2 , за кермом автомобіля перебувала водій ОСОБА_1 , яка не заперечувала факту керування цим транспортним засобом та факту її зупинки працівниками поліції.
Посилання захисника Багмата П. Д. на відсутність правових підстав для зупинки поліцейськими транспортного засобу, суд вважає безпідставними та такими, що спростовуються дослідженими відеозаписами та письмовими доказами.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», однією з підстав для зупинки транспортного засобу є: якщо водій порушив Правила дорожнього руху.
З рапорту інспектора взводу 2 роти 3 батальйону 4 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції Цьоми К. А. від 27.06.2026 встановлено, що причиною для зупинки транспортного засобу «Volkswagen Jetta», номерний знак НОМЕР_2 , було порушення ПДР України.
З дослідженого відеозапису з нагрудної камери працівника поліції встановлено, що о 23:29:58 поліцейські роз`яснили, що причиною зупинки транспортного засобу є те, що водій керувала транспортним засобом без ближнього світла фар в нічний час, що є порушенням Правил дорожнього руху.
Таким чином, суд дійшов висновку, що працівники поліції здійснили зупинку цього транспортного засобу з дотриманням вимог статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», а тому доводи сторони захисту щодо безпідставності такої зупинки є необґрунтованими та безпідставними.
Щодо доводів сторони захисту про порушення права ОСОБА_1 на захист, суд зазначає, що приписи статті 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735, не передбачають обов`язкову участь захисника під час огляду водія на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і безпосередньо в закладі охорони здоров`я.
Крім того, з положень статей 256, 268, 271 КУпАП вбачається, що особа може користуватися юридичною допомогою адвоката при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Таке право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюється при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, про що у ньому робиться відмітка.
Отже, процедура огляду на стан сп`яніння (до складання протоколу про адміністративне правопорушення) є суто технічною, а не юридичною, а тому вимога ОСОБА_1 щодо забезпечення обов`язкової участі захисника під час цієї процедури не ґрунтується на вимогах чинного законодавства.
З досліджених відеозаписів та письмових доказів достовірно встановлено, що на законну вимогу поліцейських пройти огляд для встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest або в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» водій ОСОБА_1 відмовилася, чим порушила вимоги пункту 2.5 ПДР України.
Причини, з яких водій ОСОБА_1 відмовилася виконати вимогу поліцейської про проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння, правового значення для розгляду цієї справи не мають.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Таким чином, суддя дійшов висновку, що в діях водія ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
З огляду на викладене, правові підстави для задоволення клопотання захисника Багмата П. Д. від 27.07.2026 про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП відсутні, у зв`язку з чим у задоволенні цього клопотання необхідно відмовити.
При вирішення питання щодо накладення адміністративного стягнення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує такі обставини.
Довідкою старшого інспектора ВАП УПП в Харківській області ДПП капітана поліції Чаговець Д. підтверджується, що громадянка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно облікових даних ІПНП, не отримувала посвідчення водія.
Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами.
Санкцією частини першої статті 130 КУпАП передбачено безальтернативне адміністративне стягнення, яке накладається на водіїв, у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Отже, суддя дійшов висновку, що передбачене в санкції частини першої статті 130 КУпАП позбавлення права керування транспортними засобами є обов`язковим додатковим стягненням.
При цьому, адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, зокрема попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями.
Суд також звертає увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення.
Підхід щодо неможливості застосування адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами до особи, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює попереджувальну мету адміністративного стягнення.
Відповідно до інформаційного листа Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду №718/0/158-25 від 04.12.2025, під час розгляду справ про адміністративні правопорушення в ході вирішення питання про накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом в тих випадках, коли особа такого права не мала або була його позбавлена, є підстави, з урахуванням статті 30 КУпАП, для застосування підходу аналогічного тому, що був сформований у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 04.09.2023 у справі №702/301/20.
Таким чином, суддя вважає можливим накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу на користь держави в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, що є необхідним та достатнім стягненням для запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір – 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 1 січня 2026 року – 3 328 грн), що складає 665,60 грн.
На підставі викладеного, керуючись статтями 245, 251, 252, 268, 283, 284, 285, 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання захисника – адвоката Багмата П. Д. від 27.07.2026 про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП – відмовити.
ОСОБА_1  визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) (отримувач коштів: ГУК Харківськ обл/Харків обл/21081300, код отримувача (код ЄДРПОУ) 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA168999980313020149000020001, код класифікації доходів бюджету 21081300, призначення платежу адміністративне стягнення у сфері забезпечення дорожнього руху), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь держави (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір у розмірі 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок).
Роз`яснити, що штраф повинен бути сплачений правопорушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови – не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою статті 307 КУпАП, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення штрафу.
У разі несплати правопорушником штрафу у визначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
Відповідно до частини другої статті 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:
- подвійний розмір штрафу, визначеного у постанові про стягнення штрафу, що складає 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень;
- витрати на облік зазначених правопорушень.
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.
В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Новобаварський районний суд міста Харкова протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.
Повний текст постанови складено 28 липня 2026 року.

Суддя        В. О. Курило