Справа № 344/9346/26 
Провадження № 33/4808/566/26 
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Лазарів О. Б. 
Суддя-доповідач Повзло 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 вересня 2026 року м. Івано-Франківськ
Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
розглянувши апеляційну скаргу адвоката Сурмачевського Андрія Юрійовича, що діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 серпня 2026 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ:

Суддя суду першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 вчинив відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Адміністративне правопорушення вчинене за наступних обставин: так, ОСОБА_1 10 травня 2026 року о 02-28 год. в м. Івано-Франківську, по вул. Івасюка, 34, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2109», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився в встановленому законом порядку, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі адвокат Сурмачевський А.Ю. просить постанову судді суду першої інстанції скасувати, закрити провадження у справі.
Вважає рішення суду першої інстанції прийнятим при неповному дослідженні всіх обставин справи і з порушенням норм матеріального і процесуального права.
Зазначає, що ОСОБА_1 самостійно пройшов огляд на стан сп`яніння, що підтверджується Довідкою №14 та записом в амбулаторній карті з датою та часом обстеження 10 травня 2026 року о 11:40 год., який може відобразити об`єктивний результат саме на час керування транспортним засобом. 
Вказує, що жодного направлення чи пропозиції з боку працівників поліції щодо проходження огляду в медичному закладі під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не було оголошено.
Звертає увагу, що ОСОБА_1 було усно дозволено припаркувати транспортний засіб у дворі, що він і зробив. Оскільки працівники поліції у поспіху поїхали на виклик, і не повернули документи ОСОБА_1 внаслідок чого було втрачено час на звернення до медичного закладу для проходження огляду. В подальшому, під ранок працівники поліції повернулись до припаркованого авто для того щоб повернути реєстраційні документи на транспортний засіб. 
Наголошує, що ОСОБА_1 алкогольні напої взагалі не вживає, оскільки внаслідок поранення, отриманого під час виконання обов`язків із захисту Батьківщини, вживання алкоголю йому заборонене за медичними показаннями. А внаслідок перенесеної контузії в нього спостерігається тремтіння пальців рук. Аналіз відеозапису дає підстави вважати, що у ОСОБА_1 спостерігається загальна злагодженість координації рухів рук, голови, чітка вимова; об`єктивне сприйняття реальності, подій та обставин, а тому така ознака, як «поведінки, що не відповідає обстановці», яка зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення не є вірною.
Також вказує, що то відповідно до відеозапису водій ОСОБА_1 не виходив із свого транспортного засобу, у зв`язку із чим неможливо було визначити наявність у нього таких ознак, як порушення координації рухів, запах алкоголю з порожнини рота. Таким чином, з долучених відеозаписів не вбачається наявність підстав для проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння. 
Крім того наголошує, що подібна ситуація, по складанню протоколу за ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , мала місце 29 березня 2025 року, тим самим працівником патрульної поліції. Однак постановою суду від 19 травня 2025 року у справі №344/5591/25 провадження у справі було закрито за відсутності події та складу адміністративного правопорушення. 
Також звертає увагу і на те, що 10 травня 2026 року після зупинки транспортного засобу, працівником поліції візуально було виявлено зброю у ОСОБА_1 , та викликано працівників дозвільної системи. З документами на зброю було все в порядку, та жодного законом передбаченого порядку ОСОБА_1 не порушив. Якби ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, чи хоча б були ознаки цього, то працівники дозвільної системи зафіксували це та у законному порядку відреагували. 

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 з`явився в судове засідання апеляційного суду. Йому роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП. Клопотань не заявлено. 
Згідно з повідомленням адвоката Сурмачевського А.Ю. договір про надання правничої допомоги із ОСОБА_1 станом на 14 вересня 2026 року - розірвано і він не представляє його інтереси в суді, у зв`язку з чим просив справу розглядати у його відсутності.

Перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що її необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
При цьому, вважаю за необхідне наголосити на тому, що згідно практики Європейського суду з прав людини(далі - ЄСПЛ), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду («Пономарьов проти України»).
Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім іншого є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Згідно з ст. 252 КУпАП оцінка доказів відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.
Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.
Вважаю, що суддя суду першої інстанції дотримався цих вимог закону та належним чином з`ясував обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.
Перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз і оцінив їх у сукупності, в тому числі на предмет того, чи вони отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, є належними та допустимими.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 10 травня 2026 року серії ЕПР1 №661999 (а.с. 1) ОСОБА_1 10 травня 2026 року о 02-28 год. в м. Івано-Франківську, по вул. Івасюка, 34, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2109», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився в встановленому законом порядку, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою – інспектором 1в2р УПП бат УПП в Івано-Франківській області лейтенантом поліції Веселовьким Р.Я., з дотриманням вимог ст. 254 КУпАП, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний ним.
ОСОБА_1 від підпису та дачі пояснень відмовився.
Згідно з направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП «ПОК ЦПЗ ІФ ОР» (а.с. 3) на такий огляд направлявся ОСОБА_1 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці не пройшов огляд в медичному закладі у зв`язку з відмовою.
Твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 направлення чи пропозиції з боку працівників поліції щодо проходження огляду в медичному закладі під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не було оголошено не є слушним та спростовується наявними відеозаписами, з яких вбачається, що ОСОБА_1 після відмови пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки було роз`яснено наслідки відмови від огляду і запропоновано пройти огляд у медичному закладі, але від такого ОСОБА_1 також відмовився.
На відеозаписах, які містяться на компакт-диску в матеріалах справи (а.с. 9), безсторонньо зафіксовано деякі обставини події, зокрема: зафіксовано рух та зупинку транспортного засобу марки «ВАЗ 2109», д.н.з. НОМЕР_1 . Після зупинки до транспортного засобу підійшли працівники поліції та перевірили документи у водія ОСОБА_1 . В ході спілкування з водієм працівник поліції виявив ознаки сп`яніння у ОСОБА_1 , у зв`язку з чим запропонував останньому пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки. ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на місці зупинки. Працівники поліції пояснили ОСОБА_1 наслідки відмови від огляду і запропонували пройти огляд у медичному закладі, але від такого водій також відмовився. Після цього працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення. далі зафіксовано складання процесуальних документів та оголошення його змісту ОСОБА_1 після складання. Також працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. ОСОБА_1 відмовився від дачі пояснень, від підпису та отримання копій.
Досліджені судом відеозаписи досить інформативні, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, є послідовними, мають безсторонній характер, містять у хронологічній послідовності відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.
За змістом п. 1 ч. 1. ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, для виявлення або фіксування правопорушення.
Законом не передбачено вимог щодо показань технічних приладів, що мають функції відеозапису, як доказів у справі про адміністративне правопорушення.
Твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 алкогольні напої взагалі не вживає внаслідок отриманого поранення, а також оскільки ОСОБА_1 не виходив із свого транспортного засобу то у нього неможливо було визначити наявність ознак сп`яніння, а встановлені ознаки не є вірними – не є слушним оскільки працівник поліції фактично виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу у залежності від власного їх розуміння. Наявність ознак алкогольного сп`яніння самі по собі не означають, що особа перебуває в стані сп`яніння.
Також не є слушним твердження апелянта подібна ситуація, по складанню протоколу за ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , мала місце 29 березня 2025 року, тим самим працівником патрульної поліції, що свідчить під сумнів законність дій працівників поліції.
Так з відеозапису вбачається ввічливе та коректне спілкування працівників поліції з особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Також під час апеляційного розгляду не встановлено обставин, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. 
Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог п.п. 2.5. Правил дорожнього руху водієві визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП, приписами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).
Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні приписи містить Інструкція. 
Також, за змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. 
Наявні у матеріалах справи докази, в тому числі і відеозаписи підтверджують, що ОСОБА_1 є водієм транспортного засобу і йому, як водію транспортного засобу запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, або в медичному закладі. Водій ОСОБА_1 відмовився від такого. Працівник поліції роз`яснив наслідки відмови ОСОБА_1 .
Такі дії ОСОБА_1 правильно було розцінено працівниками поліції як відмова від проходження огляду та стали підставою для оформлення протоколу.
Твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 самостійно пройшов огляд на стан сп`яніння, що підтверджується Довідкою №14 та записом в амбулаторній карті з датою та часом обстеження 10 травня 2026 року о 11:40 год., який може відобразити об`єктивний результат саме на час керування транспортним засобом, не спростовують факту відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського, тобто порушено п. 2.5 Правил дорожнього руху.
Та обставина, що ОСОБА_1 10 травня 2026 року о 11:40 год. з власної ініціативи самостійно пройшов огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, про що надано суду Довідкою №14. висновків суду не спростовує, оскільки ч. 4 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Оскільки ОСОБА_1 відповідний огляд пройшов поза межами двох годин за відсутності поліцейського вказаний огляд не спростовує факту відмови від огляду на пропозицію працівників поліції.
Таким чином встановлено, що ОСОБА_1 будучи водієм транспортного засобу у якого працівники поліції виявили ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння у відповідності до закону, відмовився від проведення огляду на стан сп`яніння у відповідності до закону, чим порушив п.п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Обставин, які б підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови суду першої інстанції та наявності підстав для її скасування з закриттям провадження у справі, за результатами апеляційного розгляду не встановлено, а тому її необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Сурмачевського Андрія Юрійовича, що діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 серпня 2026 року, щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло