Провадження № 1-кп/643/908/26 
Справа № 643/12719/26

ВИРОК 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2026  Салтівський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого – судді ОСОБА_1 
за участю секретаря судового засідання – ОСОБА_2 
прокурора – ОСОБА_3 
обвинуваченого – ОСОБА_4 
захисника обвинуваченого – адвоката ОСОБА_5 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 62026170020006479 від 23.03.2026 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Грубна, Сокирянського району, Чернівецької області, з середньою освітою, розлученого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 408 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Старший солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, перебуваючи у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на ухилення від військової служби, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою незаконно ухилитися від неї, в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, за відсутності поважних причин, 01.03.2026, точний час в ході судового розгляду не встановлено, без дозволу відповідних командирів або начальників, не з`явився на нове місце служби - місце дислокації військової частини НОМЕР_2 , що розташовано за адресою: АДРЕСА_3 , та поїхав до АДРЕСА_4 . Перебуваючи поза місцем служби, обов`язки з військової служби за посадою не виконував, у медичні установи України не звертався, правоохоронні органи, органи державної влади або органи місцевого самоврядування про свою належність до військової служби та вчинене ним ухилення від військової служби і його причини не повідомляв, час проводив на власний розсуд до 11.04.2026 доки не був затриманий на підставі ст. 208 КПК України.
Крім того, старший солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, перебуваючи у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , в порушення положень додатку № 1 затвердженого п. 1 постанови Верховної Ради України від 07.06.1992 № 2471-XII «Про право власності на окремі види майна», п.п. 1-4, 9, 15 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, п.п. 2.8, 8.1, 8.2, 8.9 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свої дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у невстановлений в ході судового розгляду час та у невстановленому в ході судового розгляду місці, але не пізніше 23.03.2026, незаконно придбав автомат АК-74 з маркуванням « НОМЕР_3 » «780» - 1983 р.в., підривачі типу УЗРГМ - 11 шт., корпуси гранати Ф-1 з вибуховою, речовиною - 15 шт., корпус гранати РГД-5 з вибуховою речовиною - 1шт. та почав їх зберігати не маючи передбаченого законом дозволу. Далі, ОСОБА_4 , продовжуючи свої протиправні дії, реалізуючи свій корисливий умисел, спрямований на незаконний збут вогнепальної зброї, запропонував ОСОБА_6 , який надав свою добровільну згоду на конфіденційне співробітництво з правоохоронними органами, придбати у нього автомат АК-74, 16 ручних типу Ф1 та РГД-5 за 150000 грн. У подальшому, діючи під контролем правоохоронних органів, ОСОБА_6 з метою викриття протиправної діяльності ОСОБА_4 , 11.04.2026 близько о 14:25 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 , отримав від ОСОБА_4 автомат АК-74 з маркуванням « НОМЕР_3 » «780» - 1983 р.в., підривачі типу УЗРГМ - 11 шт., корпуси гранати Ф-1 з вибуховою речовиною - 15 шт., корпус гранати РГД-5 з вибуховою речовиною. В подальшому ОСОБА_6 разом з ОСОБА_4 перемістились на АЗС «Маршал», за адресою: м. Харків, Салтівське Шосе 167, де ОСОБА_6 за придбання зброї, бойових припасів, вибухових пристроїв та вибухової речовини, на вимогу ОСОБА_4 передав у руки останньому грошові кошти (спеціальний імітаційний засіб) у сумі 150000 грн, після чого ОСОБА_4 був затриманий співробітниками правоохоронних органів, в порядку ст. 208 КПК України, а ОСОБА_6 добровільно видав придбану зброю, бойові припаси, вибухові пристрої та вибухову речовину співробітникам правоохоронних органів.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , беззаперечно визнав свою вину у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 408 КК України, надав покази про обставини їх скоєння, як вказано вище. Фактичних обставин справи не оспорював. Зазначив, що розкаюється у скоєнні кримінальних правопорушень, просив суворо не карати. Крім того пояснив, що бажає повернутися до проходження військової служби та надалі сумлінно виконувати військовий обов`язок.
У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, враховуючи те, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. 
Даючи оцінку показанням ОСОБА_4 , суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєних обвинуваченим кримінальних правопорушень, підстав для самообмови судом не встановлено.
Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України, як придбання, зберігання та збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, за ч. 4 ст. 408 КК України, дезертирство, тобто нез`явлення на службу з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.
Суд, керуючись ст. 65 КК України, при призначені покарання обвинуваченому, враховує ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно класифікації кримінальних правопорушень, передбаченій ст.12 КК України, ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, які відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів. 
Під час судового розгляду судом досліджено дані, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , та встановлено, що він раніше не судимий в силу ст.89 КК України, розлучений, є військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, має намір повернутися до проходження військової служби та продовжити її. За місцем проходження військової служби характеризується негативно. Відповідно до медичної характеристики має хронічне захворювання проктологічного характеру. 
У відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, характер і ступінь їх суспільної небезпеки, вище наведені дані про його особу, обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, ставлення його до скоєного, та приходить до висновку про те, що перевиховання та виправлення обвинуваченого не можливо без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання в межах санкції інкримінованих йому кримінальних правопорушень із застосуванням ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.
Підстав для призначення покарання обвинуваченому із застосуванням ст.69 КК України судом не встановлено.
Питання про арешт майна та про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до положень ч.4 ст. 174, ст.100 КПК України, ст. ст. 96-1, 96-2 КК України.
Згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з 24.02.2022 року введено воєнний стан на 30 діб, який в подальшому був продовжений та діє по наступний час.
Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 186-р «Про передачу майна для потреб Збройних Сил» від 26.02.2022, зі змінами, внесеними згідно з Розпорядженням КБМ № 225-р від 16.03.2022, вирішено передати необхідне для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та цивільного захисту населення в умовах воєнного стану конфісковане майно, майно, визнане безхазяйним, майно, за яким не звернувся власник до кінця строку зберігання (у тому числі майно, визначене у ст. 184 Митного кодексу України), що за правом успадкування чи на інших законних підставах перейшло у власність держави, до сфери управління Державної служби з надзвичайних ситуацій, Міністерства оборони, інших центральних органів виконавчої влади та державних органів, які здійснюють керівництво військовими формуваннями, утвореними відповідно до закону, та правоохоронними органами.
У разі коли майно, визначене в абзаці першому цього пункту, не було передано в установленому порядку, таке майно передається відповідній обласній військовій адміністрації за місцем його знаходження після погодження із зазначеними в цьому пункті державними органами.
Враховуючи введення з 24.02.2022 року воєнного стану на території України, необхідність забезпечення потреб оборони держави, забезпечення національної безпеки, відсічі збройної агресії російської федерації проти України, усунення загрози небезпеки, державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також, що чинним законодавством передбачено можливість передачі конфіскованого майна, що перейшло у власність держави, вилучені у ОСОБА_4 предмети кримінального правопорушення перелік яких наведено у вироку підлягають спеціальній конфіскації у власність держави, в особі Міністерства оборони України.
Процесуальні витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави. 
Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_4 слід залишити без змін до набрання вироку законної сили.
Керуючись ст.ст. 349, 370, 374 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 408 КК України та призначити йому покарання: 
за ч. 1 ст. 263 КК України - у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;
за ч. 4 ст. 408 КК України - у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покаранням більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі. 
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 11.04.2026.
Зарахувати ОСОБА_4 у строк відбуття покарання строк тримання під вартою з 11.04.2026. 
Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання законної сили вироком, залишити раніше обрану - тримання під вартою. 
Речові докази по справі:
- грошові кошти (спеціальний імітаційний засіб) у вигляді 150 купюр номіналом 1000 грн, на загальну суму 150000 грн., передані на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Територіального управління Державного бюро розслідувань у м.Полтаві – знищити.
- мобільний телефон Samsung Galaxy з сім картою «Водафон», що належить ОСОБА_4 , переданий на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Територіального управління Державного бюро розслідувань у м.Полтаві - повернути ОСОБА_4 .
Застосувати спеціальну конфіскацію у виді конфіскації у власність держави в особі Міністерства оборони України щодо: корпусу гранати РГД-5 (1 од.); корпусу гранати Ф-1 (15 од.); підривачів типу УЗРГМ (11 од.); предмету зовні схожого на автомат Калашникова з маркуванням « НОМЕР_3 » «780» -1983 р.в.; набоїв калібром 5,45 мм у заводському пакуванні (120 од.); набоїв калібром 5,45 мм розсипом (94 од.); магазину до АК збільшеного об`єму (1 од.) які зберігаються у камері схову речових доказів Територіального управління Державного бюро розслідувань у м.Полтаві.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова від 17.04.2026 на майно: грошові кошти (спеціальний імітаційний засіб) у вигляді 150 купюр номіналом 1000 грн, на загальну суму 150000 грн.; мобільний телефон Samsung Galaxy з сім картою «Водафон», що належить ОСОБА_4 ; дерев`яний ящик у якому знаходяться корпус гранати РГД-5 1 од; корпус гранати Ф-1 15 од; підривачі типу УЗРГМ 11 од; предмет зовні схожий на автомат Калашникова з маркуванням « НОМЕР_3 » «780» -1983 р.в.; набої калібром 5,45 мм у заводському пакуванні 120 од.; набої калібром 5,45 мм розсипом 94 од.; магазин до АК збільшеного об`єму 1 од. - скасувати. 
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати на залучення експертів за проведення судових вибухо-технічних експертиз: №СЕ-19/121-26/10960-ВТХ від 30.04.2026 у розмірі 5776грн.32коп.; №СЕ-19/121-26/10959-ВТХ від 27.04.2026 у розмірі 5776грн.32коп.; №КСЕ-19/121-26/10958 від 29.04.2026 у розмірі 7701грн.76коп.; за проведення судової балістичної експертизи №СЕ-19/121-26/10834-БЛ від 17.04.2026 у розмірі 2888грн.16коп., а всього: 22 142 (двадцять дві тисячі сто сорок дві)грн.56коп.
Вирок суду може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Салтівський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Роз`яснити учасникам судового провадження право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Копію судового рішення не пізніше наступного дня надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя - ОСОБА_1