Справа № 462/7768/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(додаткове)

10 липня 2026 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова
в складі головуючого судді Мруць І.С.,
за участю секретаря судового засідання Булавки Х.Н.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові клопотання представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу позивачу,

встановив:

рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 23 червня 2026 року позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі – задоволено частково; стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 17 998 (сімнадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто вісім) гривень 74 копійки недоплаченої компенсації за невикористані відпустки. Стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 45 370 (сорок п`ять тисяч триста сімдесят) гривень 08 копійок компенсації за невикористані відпустки; в решті вимог відмовлено.
01.07.2026 року представник ОСОБА_1 – ОСОБА_2 через систему «Електронний суд» звернувся до суду із клопотанням про ухвалення додаткового рішення по справі, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу.
Станом на час винесення додаткового рішення від відповідача заперечень, заяв, клопотань щодо клопотання представника позивача від 01.07.2026 року не надходило.
Враховуючи, що суд вирішує лише питання про судові витрати у відповідності до ч.3 ст.270 ЦПК України сторони не викликались, а тому згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши доводи заяви та докази на підтвердження таких, перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Встановлено, що рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 23 червня 2026 року позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі – задоволено частково; стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 17 998 (сімнадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто вісім) гривень 74 копійки недоплаченої компенсації за невикористані відпустки; стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 45 370 (сорок п`ять тисяч триста сімдесят) гривень 08 копійок компенсації за невикористані відпустки. В решті вимог – відмовлено.
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Пунктом 12 частини третьої статті 2 ЦПК України визначено, що одним із основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів. рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Згідно матеріалів справи представником позивача в судовому засіданні зроблено відповідну заяву.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно вимог п.3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (ч.1 ст.182 ЦПК України).
Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Це підтверджується і положеннями ч.1 ст.81 ЦПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях ч.ч. 5, 6 ст.137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.
Згідно вимог п.3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
В матеріалах справи містяться копії договору про надання правової допомоги №05/08 від 29 серпня 2023 року, рахунок №1/26 від 15 червня 2026 року на суму 13100 грн. з переліком наданих послуг, Акт прийому-передачі послуг в рамках договору про надання правової допомоги, ордер про надання правової допомоги.
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що надані представником позивача докази підтверджують понесення позивачем витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою адвоката.
Враховуючи те, що вимоги позивача задоволені частково, такі складають 60,51 % у відсотковому співвідношенні до розміру заявлених позовних вимог, тому заява представника позивача підлягає до задоволення, а саме - з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі (13100 грн х 60,51%) = 7926,81 грн.
А відтак, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивача 7926,81 грн. витрат на правничу допомогу.
Керуючись ст. 133, 137, 141, 246, 268, 270 ЦПК України, суд – 

ухвалив:

стягнути із Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь  ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7926 (сім тисяч дев`ятсот двадцять шість) гривень, 81 копійка.
Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів учасниками справи до Львівського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови.

Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 );
Відповідач: Акціонерне товариство «Українська залізниця» (місце знаходження: м. Київ, вул. Єжи Гедройца, будинок 5, ЄДРПОУ: 40075815).

Суддя: /підпис/ І.С. Мруць