Провадження № 2/742/1979/26 
Єдиний унікальний № 742/2393/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 липня 2026 року м.Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області
в складі: головуючого - судді - Павлова В.Г., 
при секретарі судового засідання - Рубан Ж.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Прилуки в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ладанської селищної територіальної громади в особі Ладанської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування –

за участі:
представник позивача - Жабко Н.О.,

УСТАНОВИВ:
 
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті свого дядька - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач є єдиною спадкоємицею другої черги за правом представлення, оскільки її батько (брат померлого) - ОСОБА_3 - помер раніше спадкодавця ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ).
Позивач у встановлений законом шестимісячний строк звернулася до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Проте, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане нерухоме майно у зв`язку з відсутністю державної реєстрації права власності на житловий будинок за спадкодавцем та відсутністю правовстановлюючих документів. Зважаючи на те, що за життя спадкодавець та його мати (баба позивача) ОСОБА_4 не завершили процедуру реєстрації права власності, позивач змушена звернутися до суду для захисту своїх спадкових прав.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.
Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, не з`явився, надіслав клопотання про розгляд справи без його участі.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Прилуки Чернігівської області помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Прилуцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану. 
Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, серед іншого, увійшло нерухоме майно - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно з виписками із довідок приватного нотаріуса Прилуцького районного нотаріального округу Ігнатової Д.Є. від 14.04.2026 р. № 228/01-16 та № 229/01-16, єдиною спадкоємицею, яка у визначений законом шестимісячний строк звернулася із заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_2 , є його рідна племінниця - позивачка ОСОБА_1 . Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину чи заявили про свої права, нотаріусом не виявлено.
Родинні відносини між позивачкою та спадкодавцем підтверджуються належними та допустимими письмовими доказами: свідоцтвом про народження ОСОБА_2 (серія НОМЕР_2 ), з якого вбачається, що його батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ; свідоцтвом про народження ОСОБА_3 (серія НОМЕР_3 ), батьками якого є ті ж самі особи ( ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ), що беззаперечно доводить факт того, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є рідними братами; свідоцтвом про народження ОСОБА_1 (серія НОМЕР_4 ), де батьком записаний ОСОБА_3 .
Батько позивачки, ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто задовго до смерті спадкодавця ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 .
Згідно з ч.3 ст.1266 ЦК України, племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Таким чином, ОСОБА_1 набула статусу спадкоємиці другої черги за правом представлення.
Щодо правового статусу спірного нерухомого майна, судом встановлено, що за життя спадкодавця ОСОБА_2 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 у встановленому законом порядку зареєстроване не було, що підтверджується Довідкою КП «Прилуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» №397 від 09.04.2026 р. 
Листом нотаріуса від 14.04.2026 р. № 229/01-16 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину саме з підстави відсутності правовстановлюючих документів та державної реєстрації об`єкта нерухомості за померлим.
Разом з тим, досліджуючи первинні документи на нерухомість, суд встановив, що відповідно до рішення виконавчого комітету Івковецької сільської ради Прилуцького району Чернігівської області № 12 від 26 березня 2004 року, було оформлено право власності на зазначений будинок за матір`ю спадкодавця - ОСОБА_4 та самим спадкодавцем - ОСОБА_2 , у рівних частках - по 1/2 частині за кожним.
Співвласниця майна, ОСОБА_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_6 ). За життя вона розпорядилася своїм майном, склавши 05 червня 1997 року заповіт, посвідчений секретарем виконкому Івковецької сільської ради, яким усе своє майно заповідала синові ОСОБА_2 . Згідно з довідкою Івковецької сільської ради №708 від 18.12.2013 року, спадкодавець ОСОБА_2 на момент смерті своєї матері ОСОБА_4 проживав разом із нею та вів спільне господарство за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Заяв про відмову від спадщини ОСОБА_2 не подавав, отже, він у встановленому законом порядку автоматично прийняв спадщину після матері, фактично об`єднавши у своїй власності 100% (цілий) житловий будинок (1/2 частина на підставі рішення виконкому від 2004 року та 1/2 частина в порядку спадкування за заповітом від матері).
Згідно з ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно, відсутність державної реєстрації права власності на будинок за ОСОБА_2 не позбавляє його статусу власника, а лише обмежувала його право розпорядження цим майном за життя. Проте його раптова смерть унеможливила завершення процедури реєстраційного оформлення спадкових прав.
Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права власності на спадкове майно судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні спадщини, особа має право звернутися до суду за захистом своїх прав.
Згідно статтею 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або не встановлено рішенням суду.
Відповідно до статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідно з матеріалами інвентаризаційної справи та технічного паспорта, спірний житловий будинок має загальну площу 88,0 кв.м, житлову площу 47,1 кв.м, допоміжну площу 40,9 кв.м. Його ринкова (оціночна) вартість становить 204 064,26 грн.
Беручи до уваги, що факт належності будинку померлому ОСОБА_2 підтверджується сукупністю зібраних у справі письмових доказів, позивачка є законним і єдиним спадкоємцем за правом представлення, яка належним чином прийняла спадщину, а неможливість отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальному порядку порушує її майнові права, суд доходить висновку, що обраний позивачкою спосіб захисту є законним, ефективним та повністю відповідає вимогам чинного законодавства.
За таких обставин позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» як особа з інвалідністю ІІ групи (довідка МСЕК серії АВБ №042669 від 27.09.2016 р.).
Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України та звільнення позивачки від сплати судового збору, а також те, що відповідач є органом місцевого самоврядування у спорі про визнання права власності в порядку спадкування, судові витрати у виді судового збору слід віднести за рахунок держави.
Керуючись ст.ст.12,13,81,89,263-265 ЦПК України, суд - 

ВИРІШИВ:
 
Позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.
 
Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 88,0 кв.м, допоміжною площею 40,9 кв.м.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач -  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , НОМЕР_7 , АДРЕСА_2 .
Відповідач – Ладанська селищна територіальна громада в особі Ладанської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області, код ЄДРПОУ 04412449, 17583, Чернігівська область, Прилуцький р-н., с. Ладан, вул. Миру, буд. 77 А.

Суддя В.Г. Павлов