Справа № 159/8686/25 	Головуючий у 1 інстанції: Шишилін О. Г. 	
Провадження № 22-ц/802/848/26  	  Доповідач: Матвійчук  Л. В.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2026 року        місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Матвійчук Л. В.,
суддів - Бовчалюк З. А., Осіпука В. В.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» на заочне рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 04 травня 2026 року
В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю (далі – ТОВ) «Бізнес Позика» звернулося до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що 15 листопада 2024 року між ним та відповідачем ОСОБА_1 в електронній формі укладений договір № 510810-КС-002 про надання кредиту, згідно з умовами якого товариство надало позичальнику кредит у розмірі 19 000 грн, строком кредитування на 24 тижні до 02 травня 2025 року, зі сплатою відсотків за стандартною процентною ставкою у розмірі 1% на день, денною процентною ставкою - 0,86%, комісія за надання кредиту - 3 800 грн. Додатковою угодою № 1 від 02 грудня 2024 року до кредитного договору сторони погодили збільшення кредиту на 9 000 грн і після збільшення суми кредиту загальний розмір отриманого та неповернутого позичальником кредиту складатиме 27 810 грн (станом на 02 грудня 2024 року залишок суми неповернутого кредиту – 18 810 грн, нараховані та несплачені відсотки – 752 грн 40 коп., нарахована та несплачена комісія – 2 750 грн), кількість днів користування кредитом, що залишається після укладення цієї додаткової угоди становить 152 днів, зі сплатою відсотків за стандартною процентною ставкою у розмірі 1% на день, денною процентною ставкою - 0,84%, комісія за надання додаткової суми кредиту - 1 800 грн. Додатковою угодою № 2 від 25 лютого 2025 року до кредитного договору сторони погодили збільшення кредиту на 18 000 грн і після збільшення суми кредиту загальний розмір отриманого та неповернутого позичальником кредиту складатиме 37 767 грн 44 коп. (станом на 25 лютого 2025 року сума неповернутого кредиту – 19 767 грн 44 коп.), кількість днів користування кредитом, що залишається після укладення цієї додаткової угоди становить 169 днів – до 12 серпня 2025 року (сторони погодили, що строк кредитування збільшується на 102 дні з дати укладення додаткової угоди, загальний строк кредитування – 271 день), зі сплатою відсотків за стандартною процентною ставкою у розмірі 1% на день, денною процентною ставкою - 0,77%, комісія за надання додаткової суми кредиту - 3 600 грн. Відповідач здійснила часткову оплату за договором на загальну суму 65 308 грн 63 коп.
Позивач зазначав, що станом на 30 жовтня 2025 року у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором у неї утворилася заборгованість у розмірі 84 055 грн 83 коп., з яких: заборгованість по тілу кредиту – 34 714 грн 39 коп., заборгованість по процентах – 49 341 грн 44 коп.
Ураховуючи наведене, ТОВ «Бізнес Позика» просило суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за договором № 510810-КС-002 про надання кредиту від 15 листопада 2024 року у розмірі 84 055 грн 83 коп., а також понесені по справі судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 грн 40 коп.
Заочним рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 04 травня 2026 року позов ТОВ «Бізнес Позика» задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість за договором № 510810-КС-002 про надання кредиту від 15 листопада 2024 року у розмірі 65 423 грн 68 коп.
В задоволенні решти позовних вимог, відмовлено.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
В апеляційній скарзі представник позивача ТОВ «Бізнес Позика» Клименко Т. В., покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив оскаржуване рішення суду змінити, збільшивши розмір кредитної заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь товариства, з 65 423 грн 68 коп. до 84 055 грн 83 коп., а також здійснити перерозподіл судових витрат у цій справі.
На переконання скаржника, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про часткове задоволення позову у цій справі. Суд не звернув уваги на те, що відсотки по кредитному договору нараховані в період дії договору за кожен день користування кредитом на залишок по кредиту та відповідають нормам ЦК України, умовам договору про надання кредиту та Правилам. Передбачені ст. 625 ЦК України штрафні санкції та проценти не нараховувалися та не були включені до позовних вимог. З розрахунку заборгованості за кредитом чітко вбачається, що проценти за користування кредитом за відсотковою ставкою у розмірі 1% нараховані товариством на залишок заборгованості по тілу кредиту чітко в межах дії договору, а саме з 15 листопада 2024 року по 12 серпня 2025 року включно. Крім того, з розрахунку видно, що штрафні санкції за неналежне виконання умов договору не нараховувалися та не входять до складу позовних вимог, а проценти за користування кредитом після 12 серпня 2025 року не нараховувалися і як видно, що вже з 13 серпня 2025 року їх розмір залишився незмінним – 49 341 грн 44 коп., з врахуванням здійснених платежів. Наданий товариством розрахунок заборгованості по кредитному договору повністю відповідає умовам договору, а розмір нарахованих процентів відповідає нормам статей 1048, 1050 та 1056-1 ЦК України. Вважає, що позовні вимоги ТОВ «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 у розмірі 84 055 грн 83 коп. є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відзиву на апеляційну скаргу відповідач не подала.
Відповідно до вимог ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 368, ч. 1 ст. 369 ЦПК України ця справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи.
За змістом частин 4 та 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Датою ухвалення постанови у цій справі є 09 липня 2026 року - дата складення повного судового рішення.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції належить змінити, виходячи з таких мотивів.
Судом першої інстанції встановлено, що 15 листопада 2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем ОСОБА_1 в електронній формі укладений договір № 510810-КС-002 про надання кредиту (споживчий кредит, електронна форма). Договір підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-7306, який був надісланий на номер її мобільного телефону (а.с.23-32).
Згідно з умовами кредитного договору кредитодавець надав позичальнику кредит у розмірі 19 000 грн, строком кредитування на 24 тижні до 02 травня 2025 року, зі сплатою відсотків за стандартною процентною ставкою у розмірі 1% на день, денною процентною ставкою - 0,86%, комісія за надання кредиту - 3 800 грн. 
ТОВ «Бізнес Позика» виконало зобов`язання за договором і перерахувало 15 листопада 2024 року на вказану відповідачем платіжну картку № НОМЕР_1 грошові кошти у розмірі 19 000 грн, що підтверджується інформаційною довідкою оператора послуг платіжної інфраструктури ТОВ «ПрофітГід» (транзакція № 43165-15577-37033) (а.с.78).
Додатковою угодою № 1 від 02 грудня 2024 року до кредитного договору сторони погодили збільшення кредиту на 9 000 грн і після збільшення суми кредиту загальний розмір отриманого та неповернутого позичальником кредиту складатиме 27 810 грн (станом на 02 грудня 2024 року залишок суми неповернутого кредиту – 18 810 грн, нараховані та несплачені відсотки – 752 грн 40 коп., нарахована та несплачена комісія – 2 750 грн), кількість днів користування кредитом, що залишається після укладення цієї додаткової угоди становить 152 днів, зі сплатою відсотків за стандартною процентною ставкою у розмірі 1% на день, денною процентною ставкою - 0,84%, комісія за надання додаткової суми кредиту - 1 800 грн. Додаткова угода № 1 підписана відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-8914, який був надісланий на номер її мобільного телефону (а.с.59, 60). 
ТОВ «Бізнес Позика» виконало зобов`язання за додатковою угодою № 1 і перерахувало 02 грудня 2024 року на вказану відповідачем платіжну картку № НОМЕР_1 грошові кошти у розмірі 9 000 грн, що підтверджується інформаційною довідкою оператора послуг платіжної інфраструктури ТОВ «ПрофітГід» (транзакція № 43313-20402-57533) (а.с.79).
Додатковою угодою № 2 від 25 лютого 2025 року до кредитного договору сторони погодили збільшення кредиту на 18 000 грн і після збільшення суми кредиту загальний розмір отриманого та неповернутого позичальником кредиту складатиме 37 767 грн 44 коп. (станом на 25 лютого 2025 року сума неповернутого кредиту – 19 767 грн 44 коп.), кількість днів користування кредитом, що залишається після укладення цієї додаткової угоди становить 169 днів – до 12 серпня 2025 року (сторони погодили, що строк кредитування збільшується на 102 дні з дати укладення додаткової угоди, загальний строк кредитування – 271 день), зі сплатою відсотків за стандартною процентною ставкою у розмірі 1% на день, денною процентною ставкою - 0,77%, комісія за надання додаткової суми кредиту - 3 600 грн. Додаткова угода № 2 підписана відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-7918, який був надісланий на номер її мобільного телефону (а.с.68, 69).
ТОВ «Бізнес Позика» виконало зобов`язання за додатковою угодою № 2 і перерахувало 25 лютого 2025 року на вказану відповідачем платіжну картку № НОМЕР_2 грошові кошти у розмірі 18 000 грн, що підтверджується інформаційною довідкою оператора послуг платіжної інфраструктури ТОВ «ПрофітГід» (транзакція № 44048-55210-29423) (а.с.80).
Отже, з урахуванням умов укладеної між сторонами додаткової угоди № 2 від 25лютого 2025 року до договору № 510810-КС-002 про надання кредиту від 15 листопада 2024 року остаточна сума кредиту з урахуванням збільшення становить 37 767 грн 44 коп. 
Кількість днів користування кредитом, що залишається після укладення цієї додаткової угоди становить 169 - до 12 серпня 2025 року. Сторони погодили, що денна процентна ставка становить 0,77%, у разі якщо позичальник буде дотримуватися графіку платежів, тоді застосовуватиметься знижена процентна ставка, водночас стандартна процентна ставка залишилась незмінною і становить 1% на день. Комісія за надання додаткової суми кредиту - 3 600 грн. У п. 2 додаткової угоди сторони підтвердили, що на дату укладення додаткової угоди позичальником в повному обсязі виконано зобов`язання по оплаті процентів за користування кредитом та комісії, які нараховані на підставі договору.
Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, після укладення додаткової угоди № 2 відповідач на погашення кредитної заборгованості здійснювала платежі: 25 лютого 2025 року - 790 грн 68 коп., 26 березня 2025 року – 10 000 грн, 02 квітня 2025 року – 10 000 грн, 16 травня 2025 року – 1 150 грн, а всього 21 940 грн 68 коп. Станом на 30 жовтня 2025 року заборгованість відповідача за кредитним договором становила 84 055 грн 83 коп., з яких: заборгованість по тілу кредиту – 34 714 грн 39 коп., заборгованість по процентах – 49 341 грн 44 коп.
Задовольняючи частково позовні вимоги ТОВ «Бізнес Позика», суд першої інстанції виходив з того, що загальне кредитне зобов`язання складається із суми кредиту у розмірі 37 767 грн 44 коп., процентів за користування кредитом у розмірі 45 206 грн 24 коп., та комісії за надання додаткової суми кредиту у розмірі 3 600 грн. З урахуванням сплачених відповідачем на погашення кредиту коштів у розмірі 21 150 грн, суд вважав, що їх належить у першу чергу розподілити на погашення комісій, у другу - на погашення процентів, у зв`язку з чим дійшов висновку, що станом на 09 жовтня 2025 року у відповідача існує кредитна заборгованість у розмірі 65 423 грн 68 коп., з яких: тіло кредиту – 37 767 грн 44 коп., проценти за користування кредитом – 27 656 грн 24 коп., яка підлягає стягненню на користь позивача.
Апеляційний суд не може погодитися із такими висновками суду, враховуючи наступне. 
У відповідності до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).
За приписами ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем він вважається укладеним у письмовій формі.
З огляду на зазначені норми права Верховний Суд у своїх постановах дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19, від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19.
Зазвичай електронні кредитні договори підписуються за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
На підтвердження укладення кредитного договору № 510810-КС-002 від 15 листопада 2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 , а також додаткових угод до нього № 1 від 02 грудня 2024 року та № 2 від 25 лютого 2025 року позивач надав електронні докази в паперовій формі. Договір та додаткові угоди підписані електронними підписами одноразовими ідентифікаторами UA-7306, UA-8914, UA-7918, які відповідно до вимог чинного законодавства були власноручно введені відповідачем для електронного підпису, у відповідності до вимог частин 6 та 8 ст. 11 і ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що відповідач ознайомилася та погодилася з умовами договору та додатковими угодами, а тому сторони досягли усіх істотних умов та уклали в належній формі кредитний договір.
Згідно з ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до ч. 4 цієї статті, не може перевищувати 1%. 
У справі, яка переглядається, частково задовольняючи позов ТОВ «Бізнес Позика», суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що надані позивачем документи у сукупності підтверджують укладання між сторонами кредитного договору, додаткових угод до нього, зокрема № 2, погодження між сторонами нарахування процентів за користування кредитними коштами та існування у позичальника заборгованості за цим договором, що свідчить про те, що відповідач свої зобов`язання за цим договором належним чином не виконала, тому суд дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за вказаним кредитним договором на користь позивача ТОВ «Бізнес Позика».
Вирішуючи питання щодо розміру кредитної заборгованості, зокрема щодо заборгованості за відсотками за користування кредитом, суд першої інстанції врахував погоджені сторонами умови кредитного договору та додаткової угоди № 2 до нього, якими визначено, що сплата відсотків здійснюється за денною процентною ставкою - 0,77%, проте відповідач не дотрималася графіку платежів при якому застосовується знижена процентна ставка, тому відсотки розраховуються за стандартною процентною ставкою у розмірі 1% на день, що узгоджується із ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» щодо максимального розміру денної процентної ставки 1%. При цьому відповідач не подала контррозрахунку заборгованості чи доказів її відсутності. 
Разом з тим колегія суддів не може погодитися із висновком суду про правомірність нарахування позивачем комісії за надання додаткової суми кредиту у розмірі 3 600 грн, у рахунок якої, за висновком суду, належить зарахувати здійснені відповідачем погашення заборгованості.
Пунктом 5 додаткової угоди № 2 до кредитного договору визначено, що комісія за надання додаткової суми кредиту становить 3 600 грн.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21, зроблено наступний правовий висновок.
10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст ст. 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Положення частин 1, 2, 5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин 1 та 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.
У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі №202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне управління кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами 1 та 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за управління кредиту без конкретного переліку, які саме послуги надаються є нікчемними відповідно до частин 1 та 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування».».
Позивачем в договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту та за які позивачем встановлена комісія за видачу кредиту.
Враховуючи, що позивач не зазначив та не надав доказів наявності переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем, то вони є нікчемними відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10 січня 2024 року у справі № 727/5461/23.
Таким чином, включення позивачем у розрахунок заборгованості комісії за надання додаткової суми кредиту у розмірі 3 600 грн є незаконним, а тому у суду першої інстанції були відсутні підстави для врахування цієї суми як заборгованості відповідача, оскільки положення п. 5 додаткової угоди № 2 до кредитного договору щодо встановлення комісії у вказаному розмірі є нікчемними відповідно до частин 1 та 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». Зважаючи на наведене, наведена позивачем у розрахунку заборгованості сума комісії за надання додаткової суми кредиту у розмірі 3 600 грн не могла бути включена до суми кредитної заборгованості.
Визнання судом нікчемного правочину недійсним за вимогою сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, оскільки нікчемний правочин є недійсним в силу закону з моменту його укладення.
Схожі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 вересня 2022 року у справі № 755/11636/21 (провадження № 61-7098св22), від 08 лютого 2023 року у справі № 168/349/20 (провадження № 61-2223св21), та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 листопада 2022 року у справі №755/9486/21 (провадження № 61-5581св22).
Крім того, як вбачається з розрахунку заборгованості, позивач 02 квітня 2025 року здійснив нарахування відповідачу неустойки у розмірі 3 741 грн 14 коп., яку частково погашав за рахунок здійснених відповідачем платежів. Проте, нарахування позивачем неустойки є незаконним, оскільки не узгоджується з п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, а тому вона підлягала списанню кредитодавцем.
Зважаючи на вищенаведене та ураховуючи, що кредитодавець не мав права включати до розміру кредитної заборгованості відповідача комісію за надання додаткової суми кредиту у розмірі 3 600 грн та неустойку у розмірі 3 741 грн 14 коп., а також ураховуючи здійснені відповідачем платежі на погашення кредиту у розмірі 21 150 грн, після перерахунку апеляційним судом розміру заборгованості за кредитним договором її остаточний розмір у даному випадку буде становити 66 002 грн 49 коп., з яких: 29 078 грн 31 коп. - заборгованість по тілу кредиту, 36 942 грн 18 коп. - заборгованість по процентах.
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції у цій справі з підстав, передбачених ч. 1 ст. 376 ЦПК України, належить змінити, збільшивши розмір кредитної заборгованості, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» за кредитним договором до 66 002 грн 49 коп., що має наслідком часткове задоволення позову у цій справі. З огляду на наведене, апеляційна скарга представника позивача ТОВ «Бізнес Позика» Клименко Т. В. підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з частинами 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки апеляційний суд цій справі оскаржуване рішення суду змінює, тому відповідно до наведених положень ЦПК України суд змінює розподіл судових витрат. 
У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог ТОВ «Бізнес Позика», на його користь з відповідача ОСОБА_1 відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню пропорційно розміру задоволених позовних вимог сплачений за подання позовної заяви судовий збір у розмірі 1 902 грн 07 коп. та 25 грн 05 коп. за подання апеляційної скарги, а всього 1 927 грн 12 коп. 
Керуючись статтями 268, 367-369, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» задовольнити частково.
Заочне рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 04 травня 2026 року у цій справі змінити.
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за договором №510810-КС-002 про надання кредиту від 15 листопада 2024 року у розмірі 66 002 (шістдесят шість тисяч дві) гривні 49 (сорок дев`ять) копійок.
В задоволенні решти позовних вимог, відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» сплачений за подання позовної заяви та апеляційної скарги судовий збір у розмірі 1 927 (одна тисяча дев`ятсот двадцять сім) гривень 12 (дванадцять) копійок.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий-суддя

Судді: