Справа № 138/901/26
Провадження №:2/138/1154/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 серпня 2026 року м. Могилів-Подільський 
Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі головуючого судді Савкової І.М., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанії «Позика» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості, -
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансової компанії «Позика» звернулося до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІРБІС» та ОСОБА_2 укладено Кредитний договір № 62497767. Відповідачу перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 4 700 гривень.
У відповідності до умов кредитного договору, його підписання здійснювалось електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону вказаний Позичальником при укладанні кредитного договору.
01.09.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІРБІС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» відповідно до чинного законодавства України, укладений Договір факторингу №01092025/1. Згідно даного Договору факторингу 01.09.2025 відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором № 62497767 від 21.12.2021. Відповідно до Договору факторингу сума боргу перед Новим кредитором є обґрунтованою та документально підтвердженою, що становить 15 980, 00 гривень, із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 4700,00 гривень; заборгованість за відсотками становить 11280, 00 гривень.За таких підстав позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь вказану заборгованість, судовий збір та судові витрати на професійну правничу допомогу.
Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 23.03.2026 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
26.03.2026 до суду надійшла заява представника позивача про усунення недоліків разом з доказами направлення копії позовної заяви разом з доданими до неї документами відповідачу за адресою зареєстрованого місця проживання.
Ухвалою судді Могилів-Подільського міськрайонного суду від 27.03.2026 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, роз`яснено сторонам порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання, направлено відповідачу копію позовної заяви з доданими до неї матеріалами.
Відповідач, належним чином повідомлений про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, клопотання про розгляд справи в іншому порядку не подавав.Не погодившись з позовними вимогами ОСОБА_1 06.04.2026 подав до суду відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позову.Відповідач заперечує проти задоволення позову, посилаючись на відсутність належних та допустимих доказів фактичного отримання кредитних коштів, оскільки надана позивачем довідка про переказ коштів не підтверджує здійснення такого переказу, а первинні платіжні документи до матеріалів справи не долучені.Крім того, відповідач вважає умови кредитного договору несправедливими, оскільки передбачені ним процентні ставки (3 % на день) призвели до нарахування відсотків у розмірі, що є неспівмірним із сумою основного боргу та суперечить засадам справедливості, добросовісності й розумності.Також відповідач заперечує проти заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5 500,00 гривень, вважаючи їх завищеними з огляду на типовий характер спору та використання позивачем шаблонної позовної заяви.
Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» Чцприна К.В. 08.04.2026 надала до суду відповідь на відзив, в якій зазначила наступне.Договір про надання фінансового кредиту № 62497767 від 24.12.2021 був укладений між сторонами в електронній формі шляхом підписання відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що підтверджується матеріалами справи. Позивач вважає доведеним факт перерахування відповідачу кредитних коштів у сумі 4 700,00 гривень а нарахування відсотків у розмірі 11 280,00 гривень таким, що здійснено відповідно до умов договору.Також позивач зазначив, що кредитний договір є чинним, недійсним у встановленому законом порядку не визнавався, а тому користується презумпцією правомірності. Заперечуючи доводи відзиву, позивач просив відмовити у їх задоволенні та вказав, що заявлені до стягнення витрати на професійну правничу допомогу є документально підтвердженими, співмірними зі складністю справи та підлягають відшкодуванню у повному обсязі. Крім того, представник позивача заявила клопотаня про витребування доказів.
13.04.2026 від відповідача ОСОБА_1 надійшли заперечення на відповідь на відзив, в якій зазначив про залишення без розгляду клопотання представника позивача про витребування доказів. Крім того, просив відхилити доводи позивача викладені у відповіді на відзив. 
Ухвалою судді Могилів-Подільського міськрайонного суду від 14.04.2026 було витребувало з Акціонерного товариства «Сенс Банк» інформацію та належним чином завірені документи.
11.08.2026 на виконання вказаної вище ухвали Акціонерного товариства «Сенс Банк надали до суду наявну інформацію щодо руху грошових коштів за період 24.12.2021 - 29.12.2021, на ім`я ОСОБА_1 емітовано банківську картку № НОМЕР_1 .
Дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, судом встановлено наступне.
Судом встановлено, що 24.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІРБІС» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 46763527 в електронній формі. Відповідачу перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 4700 гривень, що підтверджуються відповіддю Акціонерного товариства «Сенс Банк», листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» ви.№3152 від 24.10.2025.
Відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію» оформлення кредитного договору в електронній формі із використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором прирівнюється до укладення договору у письмовій формі з власноручним підписом сторін.
Одноразовий ідентифікатор надсилається позичальнику на номер мобільного телефону або інший засіб зв`язку, зазначений ним під час реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця, та використовується для підтвердження волевиявлення щодо укладення договору.
У даній справі кредитний договір був підписаний відповідачем саме шляхом використання одноразового ідентифікатора, надісланого на вказаний ним номер телефону, що підтверджує належне волевиявлення на укладення договору та відповідає вимогам законодавства. Такий підхід узгоджується з усталеною практикою Верховного Суду, зокрема постановою від 09.09.2020 у справі № 732/670/19 та постановою у справі № 524/5556/19.
Відповідно до Закону України «Про споживче кредитування» до укладення договору кредитодавець зобов`язаний надати споживачу паспорт споживчого кредиту із повною інформацією про умови кредитування, що дає можливість прийняти усвідомлене рішення щодо укладення договору.
Матеріалами справи підтверджується, що відповідач був ознайомлений з умовами кредитування до укладення договору, після чого погодився на їх прийняття шляхом підписання кредитного договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Згідно з умовами договору кредитодавець зобов`язався надати кредит у визначеному розмірі, а позичальник повернути отримані кошти та сплатити проценти у строки й на умовах, передбачених договором.
Відповідно до умов договору він укладався шляхом акцепту оферти, розміщеної в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця, із використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. З наданої позивачем довідки про ідентифікацію клієнта вбачається, що відповідач здійснив акцепт договору шляхом введення одноразового ідентифікатора, при цьому в системі зафіксовано номер мобільного телефону, електронну адресу, дату і час підписання договору, а також маскований номер банківської картки № НОМЕР_2 .
Згідно із частиною другою статті 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до статей 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції (оферти) та її прийняття (акцепту), а електронний підпис одноразовим ідентифікатором є належним способом його підписання і породжує для сторін такі самі правові наслідки, як і власноручний підпис.
Надані позивачем електронні докази підтверджують, що укладення кредитного договору стало можливим лише після проходження відповідачем процедури авторизації в особистому кабінеті, введення персональних даних, номера мобільного телефону та використання одноразового ідентифікатора. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19.
Відповідно до статей 5, 7, 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ має таку саму юридичну силу, як і документ у паперовій формі, а його допустимість як доказу не може бути заперечена виключно через електронну форму.
Позивачем до матеріалів справи подано електронний договір та додатки до нього у візуальній формі, які містять усі істотні умови договору, персональні дані відповідача, реквізити сторін, номер телефону, адресу електронної пошти та відомості про використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Суд вважає такі докази належними та допустимими.
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Матеріали справи не містять доказів того, що договір про надання фінансового кредиту № 62497767 від 24.12.2021 був визнаний недійсним чи неукладеним, а тому діє презумпція його правомірності.
Щодо доводів відповідача про непідтвердження факту отримання кредитних коштів суд зазначає таке.
Згідно з пунктом 3.1 договору кредитодавець зобов`язався надати відповідачу кредит у сумі 4 700, 00 гривень шляхом перерахування коштів на банківську картку, визначену відповідачем під час оформлення кредиту.
Із листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» Вих. №3152_251024120158 від 24-10-2025 вбачається, що 24.12.2021 кредитні кошти у сумі 4 700 гривень були перераховані на банківську картку відповідача через платіжну систему зазначеної установи.
Крім того, на виконання ухвали суду від 14.04.2026 АТ «Сенс Банк» повідомило, що банківська картка № НОМЕР_2 емітована саме на ім`я ОСОБА_1 , що узгоджується з маскованим номером картки, зазначеним у кредитному договорі та довідці про ідентифікацію клієнта.
Таким чином, сукупність досліджених судом доказів підтверджує, що кредитні кошти були перераховані саме на банківську картку, власником якої є відповідач.
Відповідач не надав суду жодного належного та допустимого доказу, який би спростовував факт укладення кредитного договору, використання його персональних даних або отримання кредитних коштів, а також не подав доказів погашення кредиту.
Щодо розміру заявленої до стягнення заборгованості суд зазначає, що пунктами 3.2, 5.1, 5.2 та 5.11 договору сторони погодили порядок нарахування процентів за користування кредитом. У пільговий період застосовувалася процентна ставка 2 % на день, а після його закінчення стандартна процентна ставка 3 % на день у межах строку кредитування.
Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що проценти були нараховані лише в межах строку кредитування відповідно до умов договору. Доказів неправильності такого розрахунку відповідачем суду не надано.
Посилання відповідача на несправедливість умов договору суд оцінює критично, оскільки матеріали справи свідчать, що до моменту підписання договору відповідач мав можливість ознайомитися з усіма його істотними умовами, у тому числі із сумою кредиту, процентною ставкою, строком кредитування та порядком повернення коштів. Підписавши договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором, відповідач підтвердив свою згоду з його умовами.
За таких обставин суд доходить висновку, що позивачем належними та допустимими доказами підтверджено факт укладення між сторонами кредитного договору, перерахування відповідачу кредитних коштів, а також розмір заборгованості. Відповідачем зазначені обставини належними доказами не спростовано, у зв`язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
У відповідності до умов кредитного договору, його підписання здійснювалось електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону вказаний Позичальником при укладанні кредитного договору.
На підтвердження факту укладення договору позивачем надано примірник електронного договору, додатки до нього, довідку про ідентифікацію клієнта.
Заперечуючи проти позову, представник відповідача зазначав, що матеріали справи не містять належних доказів проходження відповідачем ідентифікації та верифікації, отримання ним одноразового ідентифікатора, укладення кредитного договору саме відповідачем, а також належних доказів видачі кредитних коштів та розрахунку заборгованості.
Разом із тим зазначені доводи спростовуються матеріалами справи.
01.09.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІРБІС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» відповідно до чинного законодавства України, укладений Договір факторингу №01092025/1. Згідно даного Договору факторингу 01.09.2025 відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором № 62497767 від 24.12.2021. Відповідно до Договору факторингу сума боргу перед Новим кредитором є обґрунтованою та документально підтвердженою, що становить 15 980,00 гривень, із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 4 700, 00 гривень; заборгованість за відсотками становить 11 280, 00 гривень.
Згідно зі статтями 526, 1048, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний належним чином виконувати взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів у порядку і строки, визначені договором.
Відповідно до статті 1082 ЦК України та правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15, неповідомлення боржника про відступлення права вимоги не звільняє його від обов`язку виконання кредитного зобов`язання.
Оскільки відповідач належним чином не виконав своїх зобов`язань за кредитним договором, у нього виникла заборгованість перед новим кредитором, що є підставою для її стягнення в судовому порядку.
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань.
Оцінивши подані сторонами докази в їх сукупності відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд доходить висновку, що позивач довів факт укладення кредитного договору, надання відповідачу кредитних коштів, перехід до нього права вимоги за договором факторингу та наявність заборгованості у заявленому розмірі, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача 15 980, 00 гривень є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.
На підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки судом задоволено позов, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в сумі в сумі 2662, 40 гривень.
Відповідно до статей 133, 137, 141 ЦПК України до судових витрат належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із положень статей 137, 141 ЦПК України, відповідно до яких витрати на професійну правничу допомогу підлягають розподілу за умови підтвердження їх розміру належними доказами та за умови їх співмірності зі складністю справи, обсягом наданих послуг, часом, витраченим адвокатом, і значенням справи для сторони.
На підтвердження понесених витрат позивачем подано договір про надання правової допомоги №39493634/03 від 02.01.2026, додаткову угоду № 62497767 до договору про надання правової допомоги №39493634/03 від 02.01.2026, детальний опис наданих послуг, акт надання послуг на підтвердження факту надання правової допомоги та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката. Подані докази підтверджують обсяг наданої правничої допомоги та її вартість у розмірі 5 500,00 гривень.
За змістом п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Суд враховує, що ця справа є малозначною, в даній категорії справ усталена судова практика, через що позовні заяви у таких справах є майже типовими та фактично шаблонними, обсяг наданих доказів не є великим, участі в судовому засіданні представник позивача не брав. Отже, оцінивши усі необхідні аспекти цієї справи: складність та обсяг виконаних робіт, витрачений час, значення справи для сторони, враховуючи те, що позивачу правова допомога надавалась і рішення суду ухвалено на його користь, на думку суду витрати на професійну правничу допомогу саме в розмірі 3500 грн. є співмірними по відношенню до обставин, визначених у ч. 4 ст. 137 ЦПК.
Керуючись ст. ст. 16, 526, 611, 1054 Цивільного кодексу України, ст. ст. 13, 141, 263, 265, 268, 272, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
ВИРІШИВ :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанії «Позика» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1  ((РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанії «Позика» (ЄДРПОУ: 39493634, адреса для листування: 07406, Київська обл., м.Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1; IBAN: НОМЕР_4 в ПуАТ «КБ «АКОРД БАНК», МФО: 380634) заборгованість за Кредитним договором № 62497767 від 24.12.2021 у розмірі 15980 (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят) гривень 00 копійок.
Стягнути зОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1  (РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанії «Позика» (ЄДРПОУ: 39493634, адреса для листування: 07406, Київська обл., м.Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1; IBAN: НОМЕР_4 в ПуАТ «КБ «АКОРД БАНК», МФО: 380634) суму сплаченого судового збору 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» (ЄДРПОУ: 39493634, адреса для листування: 07406, Київська обл., м.Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1; IBAN: НОМЕР_4 в ПуАТ «КБ «АКОРД БАНК», МФО: 380634) понесені судові витрати на професійну правову допомогу у розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика», місцезнаходження: Київська область, м. Бровари, вул. Симона Петлюри, 21/1, ідентифікаційний код юридичної особи 39493634.
Відповідач:ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання:АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків:НОМЕР_3 .

Суддя:         І.М. Савкова