Справа № 521/14711/24 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Юхтенко Л.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (код ЄДРПОУ 36290160, місце знаходження: 65022, м. Одеса, вул. Косовська, 2д), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (ЄДРПОУ 20987385, місце знаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (код ЄДРПОУ 36290160, місце знаходження: 65022, м. Одеса, вул. Косовська, 2д), в якій позивач просив:
Поновити строк повторного звернення стосовно отримання допомоги на дитину ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Зобов`язати Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради розглянути звернення в найкоротшій термін та здійснити належні виплати з дня народження дитини, а саме з 21.02.2023 року.
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 17 вересня 2024 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (код ЄДРПОУ 36290160, місце знаходження: 65022, м. Одеса, вул.. Косовська, 2д) про зобов`язання вчинити певні дії, передано до Одеського окружного адміністративного суду на розгляд за територіальною юрисдикцією.
До Одеського окружного адміністративного суду матеріали адміністративної справи надійшли 05.03.2025 року. 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 05.03.2025 року справу розподілено судді Юхтенко Л.Р.
Ухвалою від 12 березня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін у порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у позивача з його дружиною народилась дитина ОСОБА_3 . 03.03.2023 року позивач звернувся із заявою про виплату грошової допомоги при народженні дитини. Позивач зазначив, що він отримав картки для виплат допомоги, але кошти не знімав та 25.06.2024 року після переїзду з сіла до м. Одеса стало відомо, що жодної виплати, допомоги на банківські картки не надходило.
Позивач зазначив, що 26.06.2024 він з дружною звернувся із заявою до відповідача за роз`ясненнями про ненадходження коштів.
Департаментом надана відповідь від 05.07.2024 про те, що допомога при народженні дитини призначається за умови, що звернення за її призначенням надійшло не пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини та такий строк пропущений.
Позивач вказану відмову вважає протиправною, оскільки 05.07.2023 року він звертався до Управління із заявою про призначення грошової компенсації «Пакунок малюка» і виплат інших допомог, але його заява була частково розглянута і призначена лише грошова компенсація в розмірі 6816 грн.
Позивач зазначає, що він є особа з інвалідністю ІІ групи, працює лікарем-анестезіологом в ГКБ № 11 на 0,25 ставки, дружина не працює та доглядає за дитиною, позивач є внутрішньо переміщеною особою з м. Луганськ. В м. Одесі подружжя винаймає житло та перебуває у скрутному фінансовому становищі.
До суду 27 березня 2025 року від відповідача - Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник відповідача позовні вимоги не визнає та просить відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що відповідно до п. 10 Порядку № 1751 допомога при народженні дитини надається одному з батьків дитини, опікуну, які постійно проживають разом з дитиною, з метою створення належних умов для повноцінного утримання та виховання.
Відповідно до п. 12 Порядку № 1751 допомога при народженні дитини призначається за умови, що звернення за її призначенням надійшло не пізніше через 12 календарних місяців після народження дитини.
Представник відповідача зазначив, що відповідно до журналу реєстрації приймання заяв і документів для призначення усіх видів соціальної допомоги 05.07.2023 до управління соціального захисту населення в Хаджибейському районі Департаменту звертався ОСОБА_2 , який є батьком дитини та надав заяву щодо призначення грошової компенсації «пакунок малюка». Заява щодо призначення будь-яких інших державних допомог, зокрема допомоги при народженні дитини, ОСОБА_2 до Департаменту не надавалась.
Ухвалою від 15 квітня 2026 року заяву позивача про заміну позивача у справі, - задоволено.
У справі за позовною заявою ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (код ЄДРПОУ 36290160, місце знаходження: 65022, м. Одеса, вул. Косовська, 2д) про зобов`язання вчинити певні дії,- замінено позивача ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на належного позивача – ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ). 
Розгляд справи розпочато спочатку.
До суду 30 квітня 2026 року від відповідача Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, в якій представник просив залучити в якості співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області та відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що ОСОБА_1 із заявою щодо виплати допомоги при народженні дитини до Департаменту не зверталася.
26.06.2024 року ОСОБА_1 написала до Департаменту звернення, в якому заначила, що була в Департаменті 25.06.2024 і питала про причину невиплати допомоги. Представник відповідача зазначає, що листом від 05.07.2024 року № 02-Б-21785/1 заявниці було повідомлено механізм надання зазначеної допомоги, а також зазначено, що станом на дату подання звернення дитини заявниці минуло більше ніж 12 місяців з дня народження, а тому призначити допомогу при народженні дитини не передбачено законодавством.
Ухвалою від 13 травня 2026 року клопотання представника відповідача про залучення співвідповідача – задоволено. 
Залучено до участі у справі в якості другого відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (ЄДРПОУ 20987385, місце знаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83).
Розгляд справи № 521/14711/24 розпочато спочатку.
До суду 01 червня 2026 року від відповідача – Головне управління ПФУ в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник відповідача заперечує проти заявлених позовних вимог та просить відмовити, заначивши, що відповідно до п. 12 Порядку № 1751 допомога при народженні дитини призначається за умови, що звернення за її призначенням надійшло не пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини. Заява може бути подана в електронній формі (через офіційний веб-сайт Мінсоцполітики, інтегровані з ним інформаційні системи органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування або Єдиний державний вебпортал електронних послуг (Портал Дія). 
Із вищезазначеною заявою щодо виплати допомоги при народження дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 до уповноваженого органу не зверталася. 26.06.2024 ОСОБА_1 написала до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради звернення, в якому зазначила, що була в Департаменті 25.06.2024 (тобто, понад рік після народження дитини) і питала про причину невиплати допомоги. Копія відповідного звернення долучена до відзиву Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради. Листом від 05.07.2024 № 02-Б-21785/1-еп Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради повідомив заявниці механізм надання вищезазначеної допомоги, а також зазначив, що станом на дату подання звернення дитині заявниці минуло більше ніж 12 місяців з дня народження, а тому призначити допомогу при народженні дитини не передбачено законодавством. 
Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, судом встановлено таке.
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджено паспортом громадянина України № НОМЕР_3 .
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджено посвідкою на постійне проживання в Україні.
ОСОБА_2 є внутрішньо переміщеною особою відповідно до довідки від 01.03.2023 року № 5137-5002615270 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.
Також позивач є особою з інвалідністю ІІ групи, що підтверджено пенсійним посвідченням Серія НОМЕР_4 та довідкою до акта огляду медико-соціальною експетроною комісією Серія 12 ААД № 071925.
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 зареєстрували шлюб 15 листопада 2019 року, прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка – ОСОБА_6 , дружини – ОСОБА_6 , що підтверджено свідоцтвом про шлюб Серія НОМЕР_5 (а.с. 5).
Відповідно до свідоцтва про народження Серія НОМЕР_6 у подружжя ОСОБА_6 народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 6).
Згідно з довідки № 120 КП «Пологовий будинок № 7 Одеської міської ради № 197 від 23.02.2023 року, виданої ОСОБА_1 про те, що вона народила ІНФОРМАЦІЯ_6 одну живу дитину у КНП «Пологовий будинок № 7» ОМР та не отримала одноразову натуральну допомогу «Пакунок малюка» у зв`язку з її відсутністю, з метою отримання грошової компенсації вартості натуральної допомоги «пакунок малюка» в рамках пілотного проекту з монетизації одноразової допомоги «Пакунок малюка» відповідно до чинного законодавства України (а.с. 20).
ОСОБА_2 зазначає, що ним була подана до УПСЗН у Малинівському р-ні м. Одеси заява від 03.03.2023 року про виплату пенсії або грошової допомоги, в якій він просив належні йому суми пенсії (грошової допомоги), починаючи з 03.03.2022 перераховувати на його поточний рахунок, відкритий у ПриватБанку (а.с. 7).
У заяві зазначено, що ОСОБА_2 уповноважує співробітника ПриватБанку передати від його імені цю заяву у відповідну установу Фонду.
Суд встановив, що на звернення ОСОБА_7 від 26.06.2024 року стосовно отримання допомоги на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Департаментом праці та соціальної політики листом від 05.07.2024 року № 02-Б-21785/1-еп повідомлено, що оскільки станом на 04.07.2024 року її дитині після народження минуло більше 12 календарних місяців, призначити допомогу при народженні дитини не передбачено законодавством.
Не погодившись з відмовою у наданні грошової допомоги при народженні, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Проаналізувавши положення чинного законодавства, обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню повністю, з огляду на таке. 
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Згідно частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги встановлює Закон України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» від 21 листопада 1992 року № 2811-XII (далі -Закон № 2811-XII).
Даний Закон спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім`ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення.
Так, згідно з частиною 1 статті 1 Закону № 2811-XII, громадяни України, в сім`ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених Законом та іншими законами України.
Щодо права на допомогу при народженні дитини, суд зазначає таке.
Згідно з пунктом 2 частиною 1 статті 3 Закону одним із видів державної допомоги сім`ям з дітьми є допомога при народженні дитини. Така допомога призначається і виплачується органами соціального захисту населення; надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною; покриття витрат на її виплату здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України у вигляді субвенцій до місцевих бюджетів (стаття 4, частина 1 статті 5, частина 1 статті 10 Закону), з урахуванням умов, визначених у статті 11 Закону № 2811-XII.
Таким чином, допомога при народженні дитини є різновидом державної допомоги у загальній системі соціального захисту населення і надається з метою забезпечення відповідного рівня матеріальної підтримки сімей, у яких є діти, створення належних умов для утримання та виховання дітей.
За приписами статті 11 Закону № 2811-XII, для призначення допомоги при народженні дитини до органу соціального захисту населення за умови пред`явлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, та свідоцтва про народження дитини подається одним з батьків (опікуном), з яким постійно проживає дитина, заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, та копія свідоцтва про народження дитини. Даний перелік документів є вичерпним. Допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини.
Суд встановив, що вказані норми Закону пов`язані з положеннями Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1751 від 27 грудня 2001 року (зі змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 59 від 04 лютого 2009 року).
Суд зазначає, що відповідно ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 №789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують, щоб установи, служби і органи, відповідальні за піклування про дітей або їх захист, відповідали нормам, встановленим компетентними органами, зокрема, в галузі безпеки й охорони здоров`я та з точки зору численності і придатності їх персоналу, а також компетентного нагляду.
Крім того, допомога при народженні дитини за своєю природою є допомогою самій дитині, а не її батькам.
В даному випадку неможливість своєчасного звернення одним з батьків до органу, який здійснює призначення допомоги при народженні дитини, призводить до порушення інтересів дитини.
Отже, як вбачається з матеріалів справи, позивачу відмовлено у призначенні та виплаті державної допомоги при народженні з огляду на те, що позивачем подано заяву більш ніж через 12 місяців після народження дитини.
Суд встановив, що на звернення ОСОБА_7 від 26.06.2024 року стосовно отримання допомоги на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Департаментом праці та соціальної політики листом від 05.07.2024 року повідомлено, що оскільки станом на 04.07.2024 року її дитині після народження минуло більше 12 календарних місяців, призначити допомогу при народженні дитини не передбачено законодавством.
Разом з цим, суд враховує, що статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Згідно з частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Допомога при народженні дитини за своєю природою є допомогою самій дитині, а не її батькам. І даний адміністративний позов фактично заявлений в інтересах дитини для її належного матеріального забезпечення.
Тобто в спірних правовідносинах неможливість своєчасного звернення одним з батьків до органу, який здійснює призначення допомоги при народженні дитини, призводить до порушення інтересів дитини.
Відповідно до статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Таким чином, беручи до уваги необхідність захисту прав та інтересів малолітньої дитини, яка є громадянином України, і перед якою держава Україна має певні зобов`язання, виходячи з принципу верховенства права та завдань адміністративного судочинства, суд дійшов висновку про необхідність визнання протиправними дій відповідача Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради щодо відмови в призначенні та виплаті допомоги при народженні дитини.
На посилання відповідача Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради на те, що ОСОБА_1 із заявою щодо виплати допомоги при народженні дитини до Департаменту не зверталася, а 26.06.2024 року ОСОБА_1 написала до Департаменту звернення, в якому заначила, що була в Департаменті 25.06.2024 і питала про причину невиплати допомоги, суд зазначає, що Порядок № 1751 не містить встановленого актом зразка відповідної заяви, тому подана позивачем заява за її змістом є заявою про ініціювання виплати допомоги при народженні дитини, а отже такі доводи відповідача відхиляються судом.
Також судом встановлено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.06.2025 № 766 «Про реалізацію експериментального проекту щодо централізації механізму виплати деяких державних допомог» призначення і виплата допомоги при народження дитини починаючи з 1 липня 2025 року здійснюється органами Пенсійного фонду України.
За таких обставин суд доходить висновку, що обов`язки виплати вказаної допомоги мають бути покладені на Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області та решт позовних вимог слід задовольнити шляхом зобов`язання відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити та провести виплату позивачу допомоги при народженні дитини в порядку та розмірі, що встановлені статтею 12 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми».
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно з ч.1 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Таким чином, оцінюючи встановлені факти, суд дійшов висновку, що відповідач, відмовивши у призначенні та виплаті державної допомоги при народженні дитини діяв протиправно, а тому позовні вимоги належать задоволенню повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (код ЄДРПОУ 36290160, місце знаходження: 65022, м. Одеса, вул. Косовська, 2д), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (ЄДРПОУ 20987385, місце знаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити.
Визнати протиправними дії Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (код ЄДРПОУ 36290160, місце знаходження: 65022, м. Одеса, вул. Косовська, 2д) щодо відмови в призначенні та виплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) державної допомоги при народженні дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі її звернення від 26.06.2024 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (ЄДРПОУ 20987385, місце знаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) призначити та провести виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) державної допомоги при народженні дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі її звернення від 26.06.2024 року до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради.
Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України. 
Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко