Провадження №	3/447/694/26 	
Справа №	447/1878/26 	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.07.2026 Суддя Миколаївського районного суду Львівської області Друзюк М.М., розглянувши матеріали, які надійшли з ВП № 2 Стрийського РУП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який є особою з інвалідністю ІІ групи, має статус учасника бойових дій, РНОКПП НОМЕР_1 
за ч.1 ст. 130 КУпАП,
за участі ОСОБА_1 
захисниці Скакун В.В.
в с т а н о в и л а :
ОСОБА_1 13.05.2026 о 07 год 00 хв на автодорозі М-06 (578 км), керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР – відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських засобів, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_2 , працює на посаді старшого інспектора СРПП ВнП №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області, повідомив, що 13.05.2026 за перетин суцільної лінії дорожньої розмітки було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 . Під час розмови з ОСОБА_1 у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотесту Драгер, огляд в медичному закладі, на що водій відмовився, про наслідки такої відмови його було попереджено та складено адміністративні матеріали за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Перед патрулюванням, через неможливість отримання бодікамери з терміналу, відеофіксація розмови з ОСОБА_1 здійснювалась на мобільний телефон, оскільки така не є забороненою. Відео з мобільного телефона було надано та долучено до адміністративних матеріалів в порядку ст. 252 КУпАП. Стосовно ОСОБА_3 також була складена постанова за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу, який ним був оплачений.
У судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_4 , який є сусідом ОСОБА_1 , повідомив, що 13.05.2026 попросив, щоб ОСОБА_1 підвіз його на роботу. Біля с. Тростянець їх зупинили працівники поліції, працівник поліції заглянув в бус, покликав ОСОБА_1 , через деякий час ОСОБА_1 повернувся з працівником поліції до буса і сказав – «Давай одного», ОСОБА_5 сказав «Нікого не даю». Потім працівник поліції відпустив їх. Зазначив, що ОСОБА_1 алкоголю не вживає.
У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 повідомив, що 13.05.2026 з ОСОБА_4 та його знайомими поїхали в напрямку с. Тростянець, їх зупинили працівники поліції та попросили надати документи. ОСОБА_1 надав працівнику поліції права та посвідчення УБД. Працівник поліції сказав «Не віддаш одного - всі їдуть в ТЦК», однак він відмовив, через честь ветерана, повідомив, що свій борг віддав перед державою у 2014 та у 2022 роках. Працівник поліції сказав, що будуть викликати слідчо-оперативну групу, закликав ОСОБА_1 і сказав повідомити на камеру, що той відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння та сказав «в суді собі вирішиш». Повідомив, що штраф за складеною відносно нього постанови серії ЕНА №7185607 від 13.05.2026 за ч 1 ст. 122 КУпАП був стягнений органами виконавчої служби, а не сплачений ним добровільно. 
Захисниця у судовому засіданні вказала, що відео долучене до матеріалів справи є недопустимим доказом, прав та обов`язків ОСОБА_1 не роз`яснювали, копії протоколу йому не вручали, працівники поліції мали можливість залучити до процедури складення протоколу свідків, або ж записати відео на інші бодікамери. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом 13.05.2026.
Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з такого.
Відповідно до диспозиції частини 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306, передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена наступними, дослідженими в судовому засіданні доказами:
- протоколом серії ЕПР1 №664623 від 13.05.2026, з якого вбачається, що 13.05.2026 о 07 год 00 хв на автодорозі М-06 (578 км), керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР – відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських засобів,
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння,
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.05.2026, відповідно до якого, в результаті огляду, проведеного поліцейським, виявлені ознаки сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя, від проходження огляду ОСОБА_1 відмовився.
- диском з відеозаписом, який долучений до матеріалів справи.
Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 2.5 ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також відмова осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Доводи захисниці, що на відеозаписі не зафіксовано процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення, заслуговують на увагу, разом із тим, такі не впливають на кваліфікацію дій ОСОБА_1 , оскільки на відео зафіксовані дії водія, які вказували на його відмову від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу так і в медичному закладі.
Твердження захисниці про те, що йому не було вручено копії протоколу суд розцінює критично, оскільки такі мають формальний характер та не підтверджені матеріалами справи, окрім того суд зазначає, що ОСОБА_1 відмовився від підпису, про що зроблено відповідну відмітку у протоколі про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 664623 від 13.05.2026.
Стосовно доводів захисниці з приводу того, що відеозапис, долучений до матеріалів справи, не є безперервним, суд зазначає, що на такому зафіксовано в повному обсязі обставини, що підлягають з`ясуванню та дають можливість встановити в діях ОСОБА_1 наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Щодо доводів захисниці про відсутність доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом 13.05.2026, суддя зазначає, що даний факт не заперечувався ОСОБА_1 під час розгляду судом протоколу серії ЕПР1 №664623 від 13.05.2026, складеним за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Долучений до протоколу відеозапис є результатом безпосереднього документування події, надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, відновити послідовність подій та надати їм оцінку. Сам по собі факт запису відео на телефон, а не на нагрудну відеокамеру, не свідчить про неможливість його прийняття як доказу.
Так, за змістом частини 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я .
Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП. У своїй сукупності ці докази є достатніми.
Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважає, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано як адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, підстави для закриття адміністративного правопорушення відсутні.
Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого ним правопорушення, ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка доведена повністю, а тому вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
З огляду на викладене та зважаючи на вимоги п.12-13 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» - пільги щодо сплати судового збору надаються військовослужбовцям та учасникам бойових дій. Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 , таке видане на ім`я ОСОБА_1 06.11.2023.
Керуючись, 283, 284 КУпАП, п.12-12 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суддя
п о с т а н о в и л а :
ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Роз`яснити, що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. 

Суддя Друзюк М. М.